Am trecut prin multe ere
în forma unui pește,
a unui cerb,
și a unui lup.
Am văzut vikingii invadând Irlanda,
distrugând totul în căutare de aur.
Am văzut suferință și întuneric,
și totuși, am văzut frumusețea înflorind
în cele mai fragile locuri.
Am văzut cartea... cartea care schimbă întunericul
în lumină.
SECRETUL DIN KELLS
Brendan ! Nu o lăsa să scape !
Vino, vino, gâscă frumoasă...
Stai ! Am s-o prind eu !
Încotro ?
Brendan ! Schela aceea nu e sigură !
Nu-ți face griji, frate Assou, voi fi atent.
Scuze.
Brendan !
Acuma vin.
Brendan !
Te-ai lovit ?
Fă-o să tacă, Brendan ! Altfel starețul te va auzi !
Îmi pare rău, dar trebuie să facem asta. Termin imediat.
Unu, doi, trei, patru, cinci !
Vezi, nu a fost așa de rău, nu ?
Pasăre norocoasă !
Penele tale vor deveni instrumente cu care
vom crea pagini nemuritoare ale textului sacru.
Starețule ! Îți voi explica eu...
Noi încercam să prindem gâsca... și ea alerga foarte repede.
Și am căzut în noroi...
Iartă-ne, starețule.
Brendan, unde sunt planurile acelea pe care le-am cerut ?
Planurile... le-am lăsat în scriptorium.
- Adu-mi-le în turn. - Da, unchiule.
Mâine veți merge să lucrați la zid. De dimineața până seara.
Și, Frate Leonardo,
spală-te, pentru numele lui Dumnezeu.
Nu înțeleg de ce sunt artiști în Kells, când tot ce vrea omul ăla
e să construim zidurile acestea.
Da, numai de asta îi pasă, și de nimic altceva !
Și tu continui să îl aperi, Brendan.
Unchiul vrea doar să ne protejeze de cei din afară.
Când vikingii vor ajunge la Kells, nu vor face nici o diferență
între tineri și bătrâni. Deci...
Pregătiți-vă, sau așteptați-vă pieirea !
Voi, pur și simplu nu înțelegeți...
Dar Brendan... tu nu ai fost niciodată în afara acestor ziduri.
Nu trebuie să mă duc afară ca să știu cât de periculos este.
- Unde ați fost ? - Am fost să luăm astea. Pentru tine.
Ar fi trebuit să-l vezi, frate Sergei,
A făcut un salt mare, că o frumoasă lebădă.
Nu este nostim.
Dacă starețul ne vedea... e supărat că nu lucrăm deloc la zid.
Destul cu asta ! Cum rămâne cu cărțile ? Ele nu contează ?
Dacă nu ar fi nici o carte, toate cunoștințele ar fi pierdute... pentru totdeauna.
Nu putem participa la construirea zidului !
Oamenii trebuie să aibă cărți, ca să aibă speranță.
Dacă am fi avut un adevărat maestru cărturar, am fi putut face această treabă !
Să ne rugăm ca unul să fie trimis într-o zi, pentru noi !
Sigur ! Să ne rugăm !
Cu siguranță, nu aveți nevoie de un maestru; Lucrările voatre sunt cele mai frumoase pe care le-am văzut.
Mulțumim, Brendan, dar noi suntem suntem doar niște copiști
- in comparație cu adevărații maeștri. - Adevărații maeștri ? Cum ar fi...
Cum ar fi Fratele Aidan din Iona.
Aidan e, cu siguranță, un maestru.
Cine este fratele Aidan ?
Un savant.
Cel mai înțelept dintre toți.
Cărturarul suprem.
Atunci, unde este ?
Trăiește pe o mică insulă numită Iona.
Este o mănăstire pe insula unde lucrează la o carte mirifică.
Cartea din Iona.
Cartea a fost începută acum 200 de ani, la ordinele
sfântului Columb Kil în persoană.
Cartea din Iona întrece orice altă carte,
datorită miraculosului Columb Kil care avea un al treilea ochi.
Nu, nu datorită celui de-al treilea ochi, ci pentru că avea o a treia mână cu câte 12 degete fiecare.
Nu e adevărat ! Avea un al treilea ochi, nu o a treia mână !
Nu ai auzit vorbindu-se de ochiul sfântului Columb Kil ?
Bineînțeles, dar asta era numai pentru a face profeția,
a treia să mână era pentru începerea cărții.
Destul ! Să ne concentrăm pe fratele Aidan !
Se spune că scrierile lui strălucesc din pagini ca și cum ar fi lumină.
Păcătoșii au fost orbiți când au încercat să se uite la pagini.
Să te uiți la carte e ca și cum te-ai uita la Paradis.
Cartea din Iona.
Dar unde este Iona ?
Este foarte departe, pe mare, așa cum toate insulele ar trebui să fie.
Un loc minunat,
unde cărturarii nu trebuie să construiască ziduri.
Dar starețul spune că insulele sunt cele mai ușor de atacat.
Brendan ! Încă ești aici ?
Ar fi bine să îi duci starețului planurile acelea, sau vei avea mari probleme !
Unchiul !
Grăbește-te, băiete !
Le-am adus, unchiule.
Brendan, cum pot să îți încredințez responsabilități,
când continui să mă dezamăgești ?
Într-o bună zi, tu vei conduce această mănăstire.
Și totuși, îți ia atâtea ore ca să îndeplinești o simplă sarcină.
Îmi pare rău.
Frații îmi vorbeau despre Iona. Am visat că este distrusă.
Era atât de real, unchiule !
Este real, Brendan.
Într-o zi, acea oroare vor ajunge și la noi.
De aceea trebuie să ne pregătim.
Această secțiune a zidului este sprijinită de trei pilaștri: aici, aici și aici.
Unchiule, a venit cineva !
Are o pisică albă !
O altă victimă a vikingilor, fără nici o îndoială.
Acum... să vedem...
Veniți din Africa ?
Nu, nu, nu... nu de atât de departe.
Dar noi și picioarele noaste ne-am preumblat destul de mult.
Dar vă rugăm, de unde ? Un drum foarte lung ?
Da, un drum foarte lung. Dar când ai acest micuț în grijă,
timpul trece mai ușor.
Nu-i așa, Pangur Ban ?
Bine ai venit în Kells, frate.
- Starețule Cellach. - Pacea să fie cu tine.
Fraților, întâmpinați la Kells pe unul dintre cei mai mari cărturari ai timpului nostru.
Trebuie să fie vreun sculptor.
Fratele Aidan din Iona.
Câte o întrebare, pe rând.
Precum sfântul Columb Kil obișnuia să spună: "Întrebările nu-ți vor"
"arde limba, dacă aștepți să le pui".
Bine ai venit la Kells, Frate Aidan !
Vino cu noi, frate.
Bună ! Bine ai venit la Kells !
Așteaptă !
Tocmai vorbeam despre tine și despre carte.
Ce loc bun și liniștit !
Aer curat, și ce lumină bună vine dinspre acele ferestre...
Frate !
În desaga aceea ții cartea ?
În... desaga aceea... ții...
Și tu cine ești ? Un frate foarte scund, observ !
E mai bine să fii scund de statură, decât să fii scurt la minte.
Și de ce te interesează cartea ?
Păi... frații vorbeau, și spuneau că
însuși sfântul Columb Kil a început-o...
Fraților, acum că l-ați întâmpinat pe fratele Aidan, trebuie să-l duc
să vadă munca pe care o facem pentru fortificarea Kells-ului. Cu toții aveți treabă de făcut.
Planurile sunt în biroul meu.
- Păi mă gândeam că pot să stau aici. - Pe aici, frate.
Copile, găsește niște mâncare pentru...
Vezi tu, sunt hotărăt să termin fortificarea în doi ani.
Deci, tu ești Pangur Ban. Ei bine, eu sunt Bren...
Așteaptă ! Am fost însărcinat să te hrănesc !
Așteaptă !
Pangur Ban !
Nu trebuia să vii aici. Vikingii te puteau urmări.
Trebuia să stau ? Să mor ?
Am scăpat de vikingi și i-am lăsat cu mult în urmă, frate Cellach.
Îmi cer scuze... starețule Cellach.
Cartea e teafără, iar eu trebuie să o termin.
Da, păi... noi avem lucruri mult mai urgente de terminat aici.
- Vrei să spui, zidul tău ? - Nu zidul meu, Aidan !
Un zid care va salva civilizația !
Un zid care îți va salva cartea !
Păgâni...
Adoratorii lui Crom...
Forța zidurilor noastre îi va face
aibă încredere în forța credinței noastre.
Tot timpul ai fost bun la desenele străvechi, Cellach.
Da. Dar te rog să mă scuzi, am multe de făcut.
Nici un zid nu-i poate opri pe vikingi, abate.
Când ziua aceea va veni, tot ce putem face este să fugim,
și să sperăm că suntem destul de rapizi.
Haide, Pangur.
Pangur !
Nu vreau să fac nici un rău cărții !
Tot ce am văzut este înăuntrul zidurilor din Kells.
Dacă aș putea să văd măcar o pagină.
Te rog.
Bine !
Nu e chiar micul frate cu marea întrebare ?
- Nu am vrut... - Înțeleg.
Te-ai plictisit să asculți conversațiile particulare ale starețului,
și te-ai gândit să umbli prin lucrurile mele ?
Nu, nu e asta !
Calmează-te, calmează-te, nu voi spune nimănui.
Poate ar...
Frații spun că păcătoșii orbesc dacă se uită în carte.
Așa că poate nu ar trebui.
Tu chiar crezi că asta se va întâmpla ?
Nu e nimic sigur în viața asta, nu-i așa ?
E decizia ta, și numai a ta.
Nu coperta este adevărata comoară. Deschide-o !
Lucrarea îngerilor.
"Lucrarea îngerilor". Ai auzit asta, Pangur ?
Nu știam că îngerii arată atât de caraghios, ca mine.
Poate că băiatul chiar a devenit orb.
Și eu am crezut la fel când am văzut-o prima oară.
Dar nu e decât munca unor umili muritori, ca mine... sau ca tine.
Cartea este un far în aceste timpuri întunecate ale vikingilor.
Vrei să vezi cea mai frumoasă pagină ?
Cea care va transforma întunericul în lumină.
Va deveni pagina "Chi Ro".
Dar nu a fost făcută încă !
Nu, dar va deveni cea mai glorioasă pagină din toată cartea.
Spune-mi, Brendan.. Ți-ar plăcea să mă ajuți ?
Da, te rog ! Eu îi ajut tot timpul pe frați să găsească pene !
Calmează-te, calmează-te, micule frate.
Acum, fii atent, poți să mă ajuți să adun câteva din acestea dintr-un stejar bătrân.
Ce sunt ?
Este o micuță, umilă bobiță, din care se face
cea mai bună cerneala verde pe care ai să o vezi vreodată.
Tu mă vei ajuta să culeg o duzină sau cam așa, din pădure.
Îți voi arăta cum să le prepari, așa că, hai !
Ce te reține ?
Nu pot veni, nu îmi este permis să ies în afara zidurilor.
E prea periculos.
Chiar este periculos.
În Iona
mi-am pierdut frații în atacul celor din exterior.
Acum, voiam ca însăși cartea să amintească de ei.
Dar... dacă frații mei ar fi aici, acum,
ți-ar fi spus că înveți mult mai multe în pădure,
de la copaci și de la pietre, decât în orice alt loc.
Vei vedea... miracole. 230
Asta este ceva ce și starețul știa acum mult timp în urmă.
Nu am mai văzut niciodată ceva asemănător, Pangur.
Chiar vreau să-l ajut pe fratele Aidan.
Cred că aș putea culege acele boabe de cerneală de unul singur.
Aș putea să merg în pădure. Fratele Aidan va fi surprins.
Starețul...
Am să vin înapoi înainte să-mi simtă lipsa.
Dar... dacă mă rătăcesc...
... în întuneric ?
Nu ! Nu ar trebui niciodată să mă duc acolo !
Dar... dacă mă voi gândi la carte,
nu-mi va fi frică de întuneric.
Și sunt sigur că nu va trebui să mă duc prea departe.
Deci așa, Pangur Ban. Mâine, mă voi duce în pădure.
Pangur !
Desigur, ar ajuta dacă aș ști cum arată un stejar.
Poate ar fi mai bine să ne întoarcem acasă.
Pe aici era ? Tu îți aduci aminte ?
Nu te panica, Pangur. Trebuie doar să găsim drumul până se înserează.
Nu... nu e deajuns ?
Asta este pisica ta ?
Deci ?
Am auzit de creaturi ca tine.
Ești... o zână !
Ce faci în pădurea mea ? Ai venit să o distrugi, nu-i așa ?
Probabil ai fost trimis de familia ta, să cauți mâncare, nu-i așa ?
Păi, poți să te întorci de unde ai venit.
Dacă nu, am să las lupii să te prindă !
Nu !
Nu am vrut... uite, îmi pare rău, bine ?
Nu am venit să caut mâncare pentru familia mea, am venit să culeg boabe pentru cerneală.
Eu nu am familie, și avem destulă mâncare în Kells. Deci nu
am venit pentru mâncare, oricum. M-am rătăcit doar.
Tu... nu ai nici o familie ?
... nu.
Nici o mamă ?
Și eu sunt singură.
Dacă asta e pădurea ta, înseamnă că știi totul despre ea.
Bineînțeles !
Nu, așteaptă !
Unde ești ?
Nu atât de tare ! Pleacă !
Așteaptă ! Te rog ! Nu știi unde aș putea să găsesc astea ?
Da !
Dar nu poți să le mănânci.
Nu vreau să le mănânc, sunt pentru cerneală.
Ce este cerneala ?
E... pentru carte.
Pentru a crea imagini.
Culoare lichidă, o pui pe pagini.
... precum frunzele. E greu să explic, presupun că va trebui să vezi.
Nu știu despre ce vorbești, și nici nu vreau să știu.
Dar fratele Aidan...
Te voi ajuta să găsești ceea ce cauți, cu o condiție...
Tu, și pisica ta, trebuie să promiteți că nu veți mai veni niciodată în pădurea mea.
Bine atunci. Promitem.
Veniți atunci. Am să întreb pădurea unde sunt.
Întrebi... ?
Așteaptă !
Numele meu e Brendan. Al tău ?
E un miracol. Exact cum spunea Aidan.
Aidan e prietenul meu.
Îl ajut să facă cea mai minunată carte din întreaga lume.
Spune că va transforma întunericul în lumină. Așteaptă numai să o vezi !
Așteaptă tu numai să vezi restul pădurii mele !
Ești rapidă !
Da, sunt cea mai rapidă.
Așa...
Unde sunt boabele ?
Ai mai urcat într-un copac până acum, nu-i așa ?
Da, desigur. E ușor !
Hai atunci !
Ți-am salvat viața. A doua oară azi.
Ai zis că știi să urci în copaci.
Dar știu. În copacii mici.
Da... cum ar fi, tufele.
Nu te uita în jos. Vino !
Uite !
O insectă poate să o recunoască pe alta !
Hai !
Deschide ochii și îți voi spune numele meu.
Aisling.
Și asta e pădurea mea.
Le-am rugat să nu te înțepe.
Astea sunt ceea ce căutai.
Dar nu sunt chiar precum murele.
Seamănă mai mult cu niște excremente.
Și miros urât, oarecum !
Dacă ai terminat, e timpul să coborâm.
Să coborâm...
Un pic la stânga.
Nu, așteaptă ! Nu te sprijini de acea...
... ramură.
Îmi pare rău că a durat atât de mult să coborâm.
Cu excepția ultimei părți...
Ar fi timpul să te întorci ! Cunosc un drum secret care să te ducă acasă.
Vino !
Uite !
Brendan ?
Ce faci ? Vino înapoi !
Acesta e locul suferinței !
Suferință ? Ce vrei să spui ?
Vino înapoi și gata ! E prea periculos !
Sigur nu poate fi mai periculos decât să te cațeri într-un stejar.
Este grota Întunecatului.
Crom Cruach ?
Dar... Crom Cruach e doar o poveste pentru copii.
Starețul din Kells spune că nu ar trebui să-ți fie frică de lucruri imaginare.
Nu e imaginar.
Așteaptă în întuneric. Așteaptă pe cineva care să-l trezească.
Aisling, te sperii singură.
Starețul spune că astea sunt doar non-sensuri păgâne.
Nu există Crom Cruach. Crom Cruach.
Nu-i pronunța numele !
Chiar ești speriată.
Aisling !
Ești teafără ?
Ce-a fost asta ?
Ți-am spus...
Crom !
- Brendan ? - Ce ?
Poți să mai vizitezi pădurea, dacă vrei,
și Pangur poate veni.
- Dar... În Iona mereu le aranjăm în cerc... - Aici nu e Iona.
Scriptoriumul va fi aranjat conform instrucțiunilor mele.
Dar nu este o bună...
Va fi așa cum spun.
Frate Aidan ! Le-am găsit !
Bine, Brendan. Era și timpul să apari azi.
Unde ai fost ?
Nu am auzit. Unde ai fost ?
Eu...
... am fost în pădure.
Doar pentru puțin timp, nu foarte mult. Am fost...
... pentru fratele Aidan.
Brendan. Nu te-am avertizat destul despre ce se afla acolo, în afara zidurilor ?
Și totuși, nu mă asculți.
Nu, dar pentru carte...
Brendan. Nu ai voie să părăsești mănăstirea fără permisiunea mea.
Unchiule, dacă vezi cartea...
Ai înțeles ?
Da, unchiule.
Bine.
Acum, vino cu mine. Sunt probleme pe care trebuie să le rezolvăm, în biroul meu.
- Uite ! - Cum ? Ce ? - Le-am găsit !
Chiar le-ai găsit.
Am avut un mic ajutor
de la o prietenă din pădure.
Bun... nu e nimic imposibil când ai prieteni care te ajută, nu ?
Acum, să vedem.
Da, da... cred că astea vor fi foarte bune.
De la bobițe mici, la imagini frumoase ce prind viață.
Urmează-mă !
Bună asta... mult fum... e un semn bun.
- Este ? - Desigur !
- Minunat. - De la o boabă urât mirositoare.
A face cerneala este chiar inutil
fără una din astea.
Nu am voie.
Nu e nimeni aici, acum.
Doar tu,
și imaginația ta.
Ți-e frică ?
Eu ? Nu, mie nu mi-e frică de lucruri imaginare.
Continuă ! Termină ce ai început !
Aur !
Nu-i rău, nu ?
Cred că ai putea să o faci destul de bine.
Ce să fac ?
Trebuie să recunosc ceva, copile.
Nu am fost pe deplin sincer cu tine.
Nu pot să fac eu pagina Chi-Ro.
Ochii mei au devenit prea bătrâni, și mana prea nesigură.
Dar... ai spus...
Tu ar trebui să fii cel care face pagina !
Eu ? Nu ! Nu aș putea niciodată...
Eu... trebuie să fie și altcineva.
Tu trebuie să o faci ! Eu aș strica-o !
Nu, nu, nu. Bineînțeles că poți să o faci.
Ai găsit acele boabe.
Ai mâini foarte sigure.
Și înainte să vin eu, tu deja învățaseși atât de multe de la lucrările fraților.
Trebuie doar să-ți dai drumul la imaginație.
Trebuie să plec.
Unde ai fost atât de devreme ?
Urmează-mă, e multă muncă de făcut.
Nu știu, Pangur.
Ceva, ce eu nu pot vedea, îl reține.
Dacă va putea vreodată să aducă la lumina pagina Chi-Ro,
trebuie să se întoarcă și să privească... orice ar fi aia... direct în ochi !
Brendan !
Mutăm schela pe zidul vestic. Grăbește-te !
Cred că ești pregătit să înveți secretul lui Columb Kil.
Detaliile hipnotizante...
Bineînțeles, ai nevoie de încă un ochi.
Acum...
- Odată ce voi găsi cristalul. - Frate...
O nouă lume ți se va descoperi... o lume minusculă.
Columb Kil a poruncit ca cristalul să nu fie folosit
decât dacă posesorul este vrednic.
Nu a mai fost folosit din Iona.
Ce e un... cristal ?
Nu e un simplu cristal. E Cristalul.
Ochiul lui Columb Kil.
Columb Kil creat a creat 300 de cărți în viața sa.
Cu propria sa mână !
Pe patul de moarte s-a rugat ca ucenicul său să poată
avea viziuni la fel de clare și de minunate.
Și când și-a dat ultima suflare,
a scăpat din mână
ochiul lui Columb Kil !
Columb Kil vrea acum să ajungă la tine.
Unde e ?
Scuză-mă, Pangur.
L-ai văzut ?
E pierdut.
Pierdut !
Unde l-ai avut ultima oară ?
Nu înțeleg.
Dacă aș putea să-ți arăt cristalul,
toate ar deveni clare.
- Dar... - Dar tot pot să-mi continui pregătirea, nu ?
Ai studiat vreodată modelul minusculul a aripii unui țânțar ?
- Nu. - Și nu vei putea niciodată, fără cristal.
Și dacă ne rugăm pentru un miracol ?
Cum făcea Columb Kil !
Unii spun că înainte
să fie cunoscut drept Ochiul lui Columb Kil,
cristalul avea un nume antic.
Numit după creatura de la care Columb Kil
a câștigat cristalul, din adâncimea uneia dintre grotele sale.
Crom Cruach !
Era numit... Ochiul lui Crom Cruach.
Nu-ți pot spune cu siguranță care părți din această poveste sunt adevărate,
și care sunt învăluite în ceață.
Viața noastră e învăluită numai în ceață
și trăim atât de puțin timp.
Nu-ți fă griji, Pangur.
Nu va dura mult.
Ți-a fost interzis să părăsești mănăstirea.
Acum ești deasemenea pedepsit să mai intri în scriptorium.
Te rog, unchiule, nu înțelegi !
Ba înțeleg perfect !
Fără excursii !
Fără scriptorium... și fără fratele Aidan.
Nu.
Ce ai spus ?
Nu pot face asta.
Nu pot să renunț la carte, unchiule.
Dacă te-ai uita măcar la o pagină, ai vedea de ce.
Ai uitat cât de importantă e ?
Tot ce vrei pentru noi e zidul ăsta.
Fratele Aidan spunea că ai fost un cărturar, cândva.
- A spus că... - Ajunge.
Dacă nu pot avea încredere în tine să stai departe de locurile
periculoase, va trebui să stai aici până îți vin mințile-n cap.
Cellach, te rog, nu da vina pe băiat. Am să am o discuție cu el...
- Să nu faci așa ceva. - Nu poți...
Fratele Tang îi va aduce mâncarea până când nu va mai fi nimic aici care să-l distragă...
Lasă-mă pe mine să păstrez cartea, Cellach.
Mi-a fost încredințată mie.
Ia-o atunci.
Dar cu condiția că vei părăsi Kells-ul
cu prima briză a primăverii.
Brendan
Aisling !
Cum pot să te scot afară ?
Nu știu.
Turnul e încuiat.
Și ușa mea este închisă din exterior.
Cheia este în camera starețului.
Poate... ai putea transmite un mesaj fratelui Aidan.
Tu trebuie să mergi unde eu nu pot.
Pangur Ban.
Tu trebuie să mergi unde eu nu pot.
Pangur Ban, Pangur Ban.
De ce te-a închis starețul acolo ?
Pentru că nu l-am ascultat.
De ce ?
Uite !
- Ochiul lui Crom ! - Nu. E un Cristal.
Și cred că este unul în grota Întunecatului.
Trebuie să mă duc acolo.
Nu, Brendan, te păcălește. Ar fi trebuit să rămâi în turn.
Crom Cruach mi-a luat semenii, mi-a luat-o pe mama.
Îți ia totul. Vei muri !
Aisling, dacă nu încerc, cartea nu va fi niciodată terminată.
Cartea...
Bine, atunci. Te voi ajuta.
Aisling ! Acest loc îți face rău ! Trebuie să te întorci.
Voi găsi o altă intrare.
Eu... Eu trebuie să te ajut.
Te rog, întoarce-te !
Transformă întunericul... în... lumină.
Aisling !
Neghiob bătrân !
Neghiobii bătrâni ar trebui să învețe să nu vorbească...
Asta dacă neghiobii tineri nu vor să asculte.
Ești aici ! Cum... cum ai... ?
Cum ai ieșit din turn ?
Trebuie să te întorci înainte să afle starețul.
Uite... aici nu e loc pentru copii. Nu e nimic aici pentru tine.
Dar tu ești aici. Cartea e aici.
Și ochiul e aici.
Cum e posibil ? A fost distrus !
E mai mult decât o singură poveste despre ochi.
Sunt mai multe locuri în care se ascunde Întunecatul...
... și avea mai mult decât un sigur ochi.
Ai intrat în una din grotele Întunecatului ?
Nu poți afla totul numai din cărți.
Cu siguranță am citit și eu asta cândva...
Bine atunci ! E timpul să începem !
Micul dejun, Starețule.
Dă-l lui Brendan.
Vezi dacă...
Vezi dacă i-au venit mințile-n cap.
E ca Paradisul, nu ?
Paradisul pe Pământ.
Te rog... Te rog, starețule, a fost vina mea.
Neghiob mic !
Vikingii vin spre noi, și tu ești aici... desenând !
Mai avem doar o zi până ce vikingii vor ataca Kells-ul.
- Poarta va rezista ! - Trebuie să fugim de aici !
Poarta va rezista. Tu vei conduce refugiații în capelă.
Vor fi în siguranță acolo până când atacatorii vor pleca.
Tang ! Spune-le sătenilor să steie în casele lor.
Cellach !
Tu vei fi în siguranță aici, împreună ca prețioasa ta carte.
Nu, nu încă !
Stați înăuntru !
Tang ! Deschide ușa !
În Turn !
Unul pe rând ! Schela nu e destul de rezistentă !
Tang, sunt prea mulți !
E prea târziu.
Închide ușa !
Brendan !
Cerneală ! Trebuie să facem cerneală !
- Brendan ! Nu putem... - Grăbește-te !
Unchiule !
Nu !
Nu ! Trebuie să-l salvăm !
Repede, Brendan. Unde e pasajul secret spre pădure ?
Trebuie să-l salvăm !
Nu mai putem să-l ajutăm acum !
Brendan !
Nu ne putem opri.
Trebuie să mă întorc.
Vikingii nu au lăsat pe nimeni în viața în Iona,
și nu vor lăsa nici în Kells.
- Unchiul meu. - A trăit să te protejeze.
În singurul mod pe care îl știa.
Acum, eu trebuie să te protejez,
pentru Cellach și pentru carte.
Aur !
Brendan !
Aisling !
Trebuie să continuăm să fugim, Brendan. Și să sperăm că suntem destul de rapizi.
E viu !
Sunt atât de obosit.
Tang, lasă-mă să mor.
Te rog...
Lasă-mă să mor.
Tu ești starețul din Kells !
Trebuie să te ridici !
Cartea nu a fost creată pentru a fi ascunsă între niște ziduri,
închisă pentru lumea ce i-a inspirat creația.
Brendan,
trebuie să duci cartea la oameni,
ca să aibă speranță,
și să lumineze aceste întunecate vremuri ale vikingilor.
Aisling ?
Sunt atât de obosit.
Te rog, starețule, trebuie să te odihnești.
Odihnă, când cea mai importantă comoară a noastră este distrusă ?
Dar cum puteam să știu ?
Cum aș fi putut să știu că se va pierde ?
Te rog, starețule.
Era doar un băiat...
Îngerul Întunericului ! Nu încă !
Nu încă ! Am nevoie de timp !
Unchiule !
Brendan ?
E un vis ?
Acesta nu e un vis.
Sunt atât de bucuros să te găsesc aici.
Am crezut că te-am pierdut, cu mult timp în urmă.
Brendan !
Erai doar un băiat...
Toate acele vieți nevinovate... pierdute.
- E numai vina mea. - Te rog, unchiule,
nu te chinui.
Tu nu înțelegi.
Nu mai am timp, Brendan.
Aveai dreptate...
Despre Kells.
Despre Aidan.
Despre carte.
Nu ar fi trebuit...
Asta e tot ce mi-a mai rămas.
E singura consolare pe care o mai am în lumea aceasta.
Fratele Aidan avea dreptate,
iar eu încercam să-l opresc.
Aidan oricum nu prea te asculta, unchiule.
Nu, presupun că nu.
Fratele Aidan a trăit ca să-și vadă lucrarea transmisă mai departe... și finalizată.
Cartea din Iona.
Cartea din Kells ?
Cartea din Kells.
Traducerea și adaptarea: martutz Corectare: Kai