Nu!
PREDATORS
- Cine dracu' eşti? - Nu.
- Calmează-te. - Du-te dracu'!
Se pare că lui nu i s-a deschis paraşuta.
- E doar un singur trăgător. - De unde ştii?
Te rog, încetează cu asta.
- Nu în noi trebuie să tragi. - De unde să ştiu dacă-i aşa?
Altfel n-am mai fi purtat această conversaţie.
Bine. Atunci vrei să-mi arăţi în cine trebuie să trag?
Nikolai. Adică... eu sunt Nikolai.
Care-i ultimul lucru pe care ţi-l aminteşti, Nikolai?
Război.
Eram în Cecenia. După aceea am văzut o lumină.
- Dup-aia m-am trezit şi... - Cădeai.
Mi s-a întâmplat la fel. Eram în Baja,
dup-aia am văzut o lumină... şi m-am trezit aici.
- Bine. Unde ne aflăm? - Poate că ştie ea.
Rahat!
Vrei să laşi arma jos?
N-am văzut niciodată jungla asta. Şi le-am văzut aproape pe toate.
Crezi că eşti în Asia? Sau în Africa?
E prea cald pentru anotimpul ăsta.
Şi topologia e foarte ciudată. Poate Amazon.
Am văzut şi alte paraşute.
- Pe unde? - De ce întrebi?
Ca să descopăr cine dracu' m-a aruncat dintr-un avion.
La naiba!
Îţi aminteşti să fi fost aruncat dintr-un avion?
Când m-am trezit eram în cădere liberă. Tu?
- La fel. - Eşti din Forţele de Apărare Israeliene?
- Da, eşti din armată? - Nu chiar.
Nemernicule!
Nenorocitule!
- Sunteţi cu el? - Nu.
- Atunci vedeţi-vă de treburile voastre. - Avem probleme mai importante.
- Bine, şefa. Cum zici tu. - Voi termina ce ai început tu.
Unde-s mulţi puterea creşte, nu?
- Cam aşa. - Da.
Poate c-ar trebui să-l dăm jos pe tipu' care atârnă în copac.
Ajutor!
La dracu'! Cineva să mă ajute!
Ajutor!
E cineva?
- Sunt prins de o paraşută într-un copac! - Nu vrei să taci puţin?
Mulţumesc lui Dumnezeu!
Nu te mai mişca! O să rupi ramura.
- Nu ai cumva cu ce să tai legăturile? - De ce aş... Nu, nu am.
Am putea lua o legătură de la celelalte paraşute...
Faceţi ceva!
- Ajutor! - Ar fi durat prea mult.
Ajutor!
- Cine dracu' eşti? - Sunt un medic.
Eram chemat la datorie. Îmi spune cineva...
Ce dracu' se petrece aici?
Fundul tău e nemaipomenit.
Uitaţi!
La naiba! Cine-i tipu'... ăsta?
Ce naiba-i asta?
Cine ar face asta?
Oricine-ar fi... colecţionează trofee.
În cultura mea, războinicul cu cele mai bune trofee este cel mai respectat.
Mă rog.
E un test. Pentru a vedea cum ne descurcăm sub presiune.
Dacă ar fi fost un test, aţi fi cu toţii soldaţi.
Iar noi nici nu ştim unde ne aflăm. E altceva.
Poate că e vorba de răscumpărare. În Tijuana,
te răpeau şi te băgau într-un butoi cu benzină.
Dacă răscumpărarea nu e plătită, îţi dau foc.
Am auzit nişte poveşti, despre nişte experimente pe prizonieri.
Îţi bagă droguri în mâncare şi aşteaptă să vadă ce se-ntâmplă.
Nu sunt droguri.
Dacă ar fi un compus psihotropic, am simţi efecte secundare,
pierderea funcţiilor motorii, vedere înceţoşată.
Dacă ar fi fost un experiment comportamental, cred...
Cred că ar avea vreun rost.
Dacă suntem morţi?
- Trebuia să fiu executat în două zile. - Eu eram în război.
La fel şi eu.
Ăsta e Iadul!
Din câte ştiu eu, nu-ţi trebuie o paraşută ca să ajungi acolo.
Nu contează ce s-a întâmplat, sau de ce. Ne aflăm aici şi gata.
Singura întrebare e cum o să ieşim de-aici?
- Unde mergi? - Pe teren înalt.
- Trebuie să rămânem împreună. - Atunci ar trebui să mă urmaţi.
N-aş face asta.
Da. Archaefructus liaoningensis. Foarte otrăvitoare.
O singură zgârietură cauzează paralizie completă.
Mulţumesc. Am să am grijă de tine pe-aici.
Ţi-ai făcut un prieten.
- Trebuie să ne odihnim. - Să ne odihnim?
Cred că ţi-ar prinde şi ţie bine.
Ai un nume?
Uite ce, îmi pare rău. Vrei să te joci de-a cercetaşa şefă? Super.
Dacă mă urmaţi, treaba voastră. Dar nu o să fac aşa ceva.
Mă descurc mai bine singur.
Vrei să vezi ceva foarte ciudat?
Soarele şi toate celelalte... Aş spune că avem o mare problemă.
Ce-i cu Soarele?
Soarele nu s-a mişcat de când ne aflăm aici.
Tu ce crezi că se întâmplă?
Ştii ce cred?
Spetsnaz, trupa Alfa. Los Zeta, pistolar al cartelurilor drogurilor.
RUF, Brigadele Morţii din Sierra Leone. Yakuza, Inagawa-kai.
Cel mai căutat om de către FBI. Şi el.
Cu toţii suntem nişte tipi duri, iar locul lui nu-i aici.
Unde să-i fie locul?
Cred că am fost aleşi.
- Dar tu? - Eu?
Cunoşti jungla, toţi "jucătorii"...
Cred că ai fost militar. Operaţiuni secrete. Probabil mercenar.
Şi te deranjează?
- Nu chiar în momentul ăsta. - Bine.
Ceva a fost aruncat aici, la fel ca noi.
Nu e la fel ca noi.
Ai spus c-am fost aleşi. Aleşi pentru ce?
Rahat.
Văd că te descurci, şefu'.
Aveţi grijă!
La naiba!
Ajutor!
În faţa noastră. 110 metri.
- Trage-n el. - Nu trebuie.
Nu trebuie.
Am căzut în capcana unui om mort.
E mort de două săptămâni, după gradul de descompunere.
Era pe poziţie.
Putea să tragă în toate direcţiile. Asta a fost ultima lui bătălie.
Forţele Speciale Americane. Ciudat... Trebuia să fie deportat în Afganistan.
- Şi de ce ne-a întins capcane? - Nu erau întinse pentru noi.
Vâna altceva. Ceva mult mai mare.
Mai mare?
Buşteanul era o capcană.
Metoda empirică, greutatea buşteanului
era de cel puţin cinci ori mai mare decât cea a animalului.
Orice-ar fi fost, a trecut de capcane. Şi a făcut asta.
Să înaintăm.
Ce-i?
Nimic.
O s-avem nevoie de un alt plan.
Unde mergem?
Cineva ne-a adus aici. Trebuie să fie şi o cale de a pleca.
Ce dracu'?
Ştiţi ce? La naiba cu asta!
Asta-i o prostie. Vreau o armă!
Omule, ai două arme. Cineva să-mi dea o armă!
Hai, rusule, ai a armă mărişoară.
Hai, omule, dă-mi arma.
Dă-mi arma ta, chiar acum.
Dă-mi arma.
Sunt pregătit să mor. Tu eşti?
Doamne...
Ajutor!
Du-te dracu'!
Văd că te descurci, şefu'.
Fugi! Du-te!
Hai! Urcă!
Rahat!
Oricât de dat naibii ai fi, chestiile astea... sunt mai rele.
Şi, pur şi simplu au... plecat?
Nu. Fluierul. Au fost chemaţi.
Bine, ascultaţi. Toată lumea să-şi numere gloanţele.
Avem puţină muniţie.
Încărcaţi. Făceţi-o acum.
- Scuze, dar ce naiba se-ntâmplă? - Suntem vânaţi.
Cuştile, soldaţii, şi noi toţi. Am fost aduşi aici cu acelaşi scop.
Planeta asta e un teren de vânătoare. Iar noi suntem vânatul.
În caz că n-ai observat, am fost conduşi către un teren descoperit.
Au trimis doar câinii, la fel cum am face noi când vânăm porc mistreţ.
Sau prepeliţă.
Ne-au despărţit şi ne-au studiat. Ne-au testat.
De unde ştii?
Pentru că... la fel aş face şi eu.
- Nemaipomenit. - Aşteaptă.
- Suntem doar şapte. - Ajutor!
Ajutor!
- Aşteaptă. - Ce-i?
E o capcană.
Ajutor!
La dracu'!
Ajutor!
Răneşte un om. Fă-l să sufere. Fă-l să sângereze.
Fă-l să strige după ajutor.
Dup-aia întinde o capcană şi omoară-i pe cei care vin.
Ştiu asta pentru c-am mai făcut-o.
Aşa că o să-l lăsăm, nu?
Haideţi, uitaţi-vă la el. E terminat. Nu mai putem face nimic.
Nu?
- Îl lăsăm aici. - Nu pot.
Atunci te las pe tine.
Ajutor!
E o capcană.
Şi ce facem acum?
- Ar trebui să mergem pe teren înalt. - Serios?
Suntem blocaţi pe o planetă de vânătoare extraterestră
şi cea mai bună soluţie e să mergem mai departe?
Vrea să fugim. Aşa vânează.
Asta e jungla lui. Jocul lui.
Regulile lui.
Dacă fugi, mori.
Care e alternativa?
Trebuie să aflăm dacă suntem singuri. Urmele câinilor duc într-acolo.
Să mergem după el.
Nicio mişcare.
Se pare că nu suntem singurii care sunt vânaţi.
Ce naiba-i chestia asta?
E o greşeală, trebuie să plecăm, acum!
Unde e durul?
Ne-a părăsit.
E aici.
Fugiţi!
Tu ne-ai condus în capcană!
Ne-a condus în acea tabără a morţii, s-a ascuns şi a aşteptat marea lovitură.
Am fost momeala.
Trebuia să ştiu cu cine ne luptăm.
- Acum ştiu. - Un om a murit din cauza asta.
Dimineaţa asta erai pregătit să-l omori.
Acum nu mai este "de dimineaţă"!
- Măcar n-a murit în van. - De ce?
Ca să afli primul cum e s-o iei pe coajă?
Nu, am aflat că-s mai mulţi.
Şi că folosesc arme cu proiectile pe bază de energie,
că au un fel de dispozitiv de camuflaj.
Că sunt mai mari decât noi, mai puternici.
Şi mult mai grei.
Ne-ai pus în pericol pentru binele tău.
Vrei să fii de unul singur? Aşa o să fie.
De ce nu le spui adevărul?
- Nu ştiu despre ce... - Ştii despre ce vorbesc.
Felul în care te uitai la creatura aia care era legată.
Felul în care ai reacţionat.
Ştie ce e. Nu?
Nu avem o denumire pentru ei.
1987, Guatemala.
O echipă de operaţiuni speciale s-a dus în junglă.
În secret. Au mers şase oameni plus un ofiţer de legătură CIA.
Doar unul a supravieţuit.
În interogatoriul său a spus că au intrat în contact cu ceva.
A dat o descriere detaliată.
Creatura de pe totem.
Purta un fel de camuflaj care se adapta la lumina din mediul înconjurător.
L-a făcut aproape invizibil în spectrul nostru.
Putea să vadă cu infraroşu. Mase de aer cald.
Supravieţuitorul a folosit noroi pentru a şi-o ascunde pe a lui.
Aşa a reuşit să-l înfrângă.
I-a vânat şi omorât echipa. Unul câte unul.
Orice-ar fi... şi de oriunde-ar fi...
O să-i omorâm pe toţi.
Stabiliţi perimetrul de apărare. Făceţi-l să arate ca şi cum ne-am expune.
Asta-i va aduce la noi.
Îi conducem într-un punct fără scăpare.
Îi conducem în câmpuri de luptă descoperite. E posibil.
Nu pot s-o fac singur.
Omule, dacă reuşim să ajungem acasă... am să trag cocaină la greu.
Am să violez foarte multe târfe bune.
La orice oră, ora 5...
La naiba! Am să-mi găsesc nişte târfe bune, mă-nţelegi?
Da, absolut.
Ora 5, ora de violat târfe.
Da.
- Ar trebui să stai cu mine. - Da.
- Încă eşti nervoasă? - Du-te naibii.
Ştii care e diferenţa dintre noi doi? Amândoi facem aceleaşi lucruri.
Tu o faci pentru ţară, aşa că nu trebuie să recunoşti că-ţi place.
Ce ţi s-a-ntâmplat? Ce te-a făcut să fii aşa de ciudat?
"Nicio vânătoare nu-i precum cea de oameni,"
"iar pentru cei ce au vânat oameni înarmaţi destulă vreme şi le-a plăcut,"
"este singurul lucru de care le mai pasă."
E destul de poetic. Tu ai inventat-o?
De fapt, nu. Ci Hemingway.
De ce nu se apropie?
Ne-a văzut capcanele.
- Bună, doctore. - Bună.
Cred că mi-am dat seama cum poţi fi de folos.
La dracu'!
Fac asta pentru ştiinţă.
Hai, hai!
- Rahat! - Hai, hai.
Trageţi naibii!
Trageţi odată!
Duceţi-vă dracu'!
E mort?
De ce nu zâmbeşti?! Rahat...
Chestia din cuşcă.
Poate a crezut că suntem cei care am lăsat-o aici.
Totuşi, bună lovitură.
Am ratat.
Aici.
Ce sunteţi?
Tu ce dracu' eşti?
Cineva care trăieşte.
Vorbeşti prea tare.
Te-am simţit încă de când ai sosit.
Şi dacă eu pot să te simt, dacă te pot auzi, şi ei pot.
În curând va începe furtuna. Pe-aici.
Aşteaptă.
Cine eşti?
Sunt cel care a scăpat. Cel cu care nu te pui.
Haideţi!
E uşor să te găsească aici.
Unde suntem?
E o maşină de forjat pe care cineva a lăsat-o în urmă.
Aparatul e mort, dar nu şi sursa de energie.
- Ce cocină, locuieşti aici? - Nu, nu, e casa mea de vacanţă.
Am fost în Riviera. Acolo sunt "şcoli" mult mai primitoare.
Şi bărbaţii... şi mai şi.
Apropo, cu plăcere.
Cum ai supravieţuit?
Salvând orice pot. Când pot, de oriunde pot.
Noland, aviaţia Roland.
Te aruncă pur şi simplu?
- Da. - Câtă adrenalină.
Da, o să-i spun. Agent Portocaliu, vrei să iei laba de pe aia?
Unora dintre oameni nu le convine ca oamenii să le atingă lucrurile.
E foarte importantă. Chestia asta opreşte masa de aer cald.
Nemernicilor.
Deci, ai omorât unul?
Am omorât doi, poate trei. Nu-mi amintesc.
În orice caz, sunt... două tipuri.
Arată la fel, dar sunt diferiţi. Aproape ca diferenţa dintre câini şi lupi.
Cei care conduc lucrurile, de sus. Cei mari îi ajută pe cei mici.
E un fel de legământ care rezistă de foarte mult timp.
- Şi fac asta doar din plăcere? - Da.
Aduc carne proaspătă în fiecare sezon. La naiba, nu ţi-ar veni să crezi.
Îi aduc. Îi vânează. Îi omoară. În ordinea asta.
De cât timp eşti aici, omule?
De 7 sezoane, cred... Cât? 10? 10.
Oricum, în timp, şi unul dintre noi mai omoară câte unul de-al lor.
Să vă zic, atunci de-abia devin interesaţi.
Ei învaţă. Se adaptează foarte rapid. Îşi dezvoltă abilităţi complet noi.
Şi se întorc sezonul următor, în trupe de câte trei. Tot timpul de câte trei.
Poate că armura lor s-a schimbat, sau poate armele lor, sau tacticile.
E uimitor.
Deci, e un fel de evoluţie?
Încearcă să devină prădători mai eficienţi.
- Ai spus că se întorc. Cum? - Au o navă.
- O navă? - Da. La 30 de metri de tabăra lor.
Ţi-am spus că n-o s-o vadă. Ţi-am zis.
Erai acolo?
Ai fi putut să ne ajuţi.
Cum putem să-i omorâm?
- Cum puteţi. - Trebuie să aibă o slăbiciune.
Nu multe.
Dacă vreţi să supravieţuiţi, săpaţi adânc şi staţi ascunşi.
Da, mergem pe varianta nr. 2.
Cum putem să scăpăm din valea asta?
Cum... 10 sezoane.
Primele 2 sezoane, nu, primele 3 sezoane, mergeam în aceeaşi direcţie.
Încercând să ajung la capătul rezervaţiei.
Vă zic, nu există aşa ceva.
Poate tu şi cu prietenul tău vreţi să-mi spuneţi câte ceva despre navă.
Înţeleg. Nemaipomenită idee.
De când am fost aici, nu mi-a trecut prin minte
să "rechiziţionez" nava extratereştrilor.
N-aş şti cum s-o pilotez.
El ar şti. Dar şi tu ştii s-o pilotezi.
Aş încerca.
Păi... vreau să mă culc.
Fără zgomote puternice. Sunt afară. Sunt tot timpul acolo.
Acolo e apă. Serviţi-vă.
Ce-i aia?
Sunt copiii mei.
Cea mare, Ilene şi Sasha.
Poftim.
Asta e Candy Lee. Sâni ca nişte tunuri howitezer.
- E prietena ta? - E sora mea.
E veche. Foarte veche. Fac asta de mult timp.
- Vorbeşti engleză? - Da.
De ce n-ai spus nimic?
Pentru că vorbesc prea mult.
Mersi.
Ştii ce făceam când am fost răpită?
Isaac, observatorul meu... a fost prins.
Aş fi putut face ceva, dar aş fi fost măcelărită împreună cu el.
Aşa că m-am ascuns. L-am privit cum murea.
Mi-aş dori să fi apăsat pe trăgaci.
Ai făcut ce trebuia pentru a supravieţui.
Ai spus c-am fost aleşi. Am întrebat pentru ce.
Ar fi trebuit să întreb de ce.
Pentru că suntem prădători. La fel ca ei.
Suntem monştrii planetei noastre.
Ar fi mai bine să nu ne mai întoarcem.
Eu mă întorc.
Mă duc după nava aia.
Ai învăţat să zbori ora trecută şi nu-mi spui cumva?
Nu.
Dar creatura legată din tabără ştie.
Cred că a încercat tot ce-a putut ca să se elibereze.
- Inamicul inamicului meu... - Asta nu-l face un prieten.
Deci, cum te numeşti?
Fum! Fum!
Unde-i Noland?
E un căutător. Vrea lucrurile noastre.
Haideţi, trebuie să existe o cale de ieşire.
Ai văzut în ce rahat ne-ai băgat?
Ţi-am spus, dar nu m-ai ascultat. Încă şase guri de hrănit.
De-abia reuşesc să trăiesc împreună cu tine.
Nu vreau să trăiesc şi cu ei!
Ia-o.
- Ce? - Spune-i adio prietenului tău.
Eşti în casa mea, nemernicule!
Jos.
- N-am deschis nicio uşă cu asta! - Nici nu trebuia, idiotule.
Chem cavaleria.
Cum ieşim?
Deschide, idiotule!
Hai!
În sfârşit m-ai găsit, dulăule?
Ce ţi-a luat atâta?
Nu se deschide!
Se joacă cu noi.
Băieţi? La dracu'.
Pe-aici.
V-am pierdut, băieţi!
Trebuie să mă scoţi de-aici, omule. Hai.
Să mergem.
Eşti un nemernic al dracu' de urât.
L-am... omorât. L-am omorât!
Cine-i tăticu' tău acum?
Mori, nemernicule! Cu cine crezi că te pui?
Numai atâta poţi? Plecaţi!
Hai.
Hai, hai!
Haideţi.
Să mergem la nava aia.
Suntem aproape, să mergem!
Rahat!
La dracu'!
Încă un centimetru şi mi-ar fi lovit artera tibială.
- Cred că-i ziua mea norocoasă. - Nu e.
Capcana aia n-a fost făcută pentru a omorî. Ci pentru a mutila.
- E cantitate neglijabilă. Hai. - Încă pot să merg!
Rahat!
Nu, nu poţi. E terminat.
Ne vei implora să încetinim!
- Nu. - Te vom căra.
Nu mă poţi lăsa aici. Nu poţi. Am o familie.
Am copii.
Îmi pare rău.
Trebuie să plecăm.
Nu, nu! O să mă luaţi cu voi!
Noi doi încă mai putem reuşi. Îl folosim.
Punem explozive pe el.
- Nu. - Se vor duce la el ca să ia trofee.
E ultima noastră şansă.
Nu e-n regulă! E de-al nostru!
Este. Pe asta se şi bazează.
Vor să simţi ceva pentru omul ăsta. Să fii umană.
Şi tu ce eşti?
Cineva care trăieşte.
Şi cât valorează asta?
Vă rog, vă implor.
Ar trebui să pleci.
- Ar fi trebuit să mergi cu el. - Ştiu.
Vreau să plec de pe planeta asta.
Mă-nţelegi?
Am să te eliberez. Du-mă la navă.
Nava.
Mă-nţelegi, nu?
- Îmi pare rău. - Încă nu suntem morţi.
Cred c-a reuşit.
Dacă ai putea să o mai faci o dată...
ai face aceeaşi alegere?
Da.
Mulţumesc.
Când va veni vremea, am să te omor şi pe tine şi pe mine.
Promit că va fi rapid.
Nu. Nu va fi.
Nu!
Aşa-i. E o neurotoxină.
Ai din ce alege pe-aici.
Dar, nu-ţi face griji. Nu e letală. Vei putea să experimentezi... totul.
Cred că acum realizez de ce m-au ales pe mine.
Eram în faţa ta, tot timpul. Studiindu-te.
Câştigându-ţi încrederea.
Nu ai putut să mă vezi aşa cum sunt.
Acasă, sunt un criminal. Un ciudat.
Dar aici, printre alţi monştri,
sunt... normal.
Îmi place aici. Vreau să stau.
Te-ai întors.
Mi-am ratat cursa.
Mulţumesc lui Dumnezeu, ajută-ne să ieşim de-aici.
E paralizată.
I-au dat ceva, nu ştiu ce. Dar a paralizat-o.
Hai.
E un lucru greu să-ţi pese... Când trebuie să ai grijă de tine.
Plecăm de-aici împreună.
Nu credeam c-o să te-ntorci.
Dar ea... Nu şi-a pierdut credinţa în tine.
Cred că-ţi datorez scuze.
Eşti un om bun, până la urmă.
Nu, nu sunt.
Dar sunt rapid.
Vino aici.
Te rog, nu mă omorî.
N-o s-o fac.
Sunt de-al vostru.
Da... Haide.
Sunt aici, omoară-mă.
Hai, omoară-mă!
Rahat!
- E mort? - Da.
- Sunt Royce. - Încântată de cunoştinţă, Royce.
Eu sunt Isabelle.
Acum... să găsim o cale de a pleca de pe planetă.