CONCURS DE TRICOURI UDE
Grăbește-te! Vom pierde autobuzul.
Nu-i nimic. Suntem în vacanță!
Te aștept la recepție.
Du-te naibii.
Grăbește-te.
Ai promis ieri că vom vedea împreună dunele.
Bine. Am promis...
Tu mi-ai promis că n-o să te îngrași!
Vezi cum e treaba cu promisiunile?
Autobuzul a plecat? E fără cinci.
Uneori pleacă mai devreme, alteori mai târziu. Așa e pe aici.
- Ce-i? - Autobuzul a plecat deja.
Dacă vreți să vedeți dunele, puteți merge cu drul Chapuis.
Sunt mort de oboseală. Du-te fără mine.
Mă plictisește teribil, dar o să rămân la piscină.
Nu te deranjează, draga mea? Spune-mi!
- Bună ziua. - Scuzați-mă că vă deranjez...
Sunt foarte grăbit. Dacă veniți diseară, mă găsiți la dispensar.
- Nu despre asta e... - E ceva urgent?
Mi s-a zis că mergeți către dune și eu am pierdut autobuzul...
Veniți sau nu?
Sunteți singură?
Nu. Am venit împreună cu logodnicul meu.
Vă înțeleg. Aici e paradisul îndrăgostiților.
Am petrecut trei luni într-un spital din Dar es Salam. Somptuos!
- Pierre. - Florence.
Este o poezie braziliană.
- Nu știu limba. - Nu.
Dar ați fost în Salvador.
De unde știți asta?
Locul ăsta e magic.
Seara e o atmosferă minunată. Peste tot se dansează.
Cei mici, bătrâneii... E incredibil.
Bine, sincer...
Eu am venit cu cineva care preferă piscina de la hotel.
A trebuit să vizitez totul singur.
Mai sunt și oameni din ăștia.
Lumea li se oferă pe tavă...
...cu toată generozitatea... iar ei...
Ei rămân pe loc...
...blocați în lucrurile pe care le știu foarte bine.
Asta este mediocritatea. Pe mine mă... Scuzați-mă.
Înțeleg foarte bine.
Îmi pare rău.
Nicio grijă, sunt profesoară. Mă pricep la copii.
Ganoosh!
Nu mă cheamă Ganoosh.
Taci. Dacă vrei bomboane, te cheamă Ganoosh.
Pierre.
- Slavă Domnului că ai venit! - Bună, Gisele.
Ea este Florence. Am venit împreună.
- Încântată. - Ce fac Bashir și Moktar?
Se simt foarte bine. Mulțumită ție.
Vaccinurile sunt în cutiile lor. Vin acum.
La o parte, copii.
Mulțumesc.
- Lucrezi cu Pierre la spital? - Nu.
Sunt profesoară.
Erau doi frați siamezi cu capetele unite.
În urmă cu șase luni Pierre i-a operat.
Medicii nu le dădeau nicio șansă.
Îmi dă mâncărimi. Pot să-l scot?
După ce voi pleca eu.
- Pupă-l pe fratele tău. - Dar nu e fratele meu!
- Pupă-l pe fratele tău. - Nu e fratele meu!
Mă bucur că și-a găsit în sfârșit o fată care să-l merite.
Nu suntem împreună.
Bate la ochi.
Nu, crede-mă.
Oricum, de mult timp n-a mai fost așa de fericit.
De ce?
- Nu ți-a povestit? - Nu.
La ce oră e concursul de tricouri ude?
Uite.
Nu exagera.
Mergem să vedem dunele?
Să știi că nu ești obligat să o faci.
Vorbim la "per tu"?
Îmi respect mereu promisiunile.
Ești frumoasă.
Cum se traduce poemul?
Ador frumusețea ta.
Lumina afecțiunii tale.
Dragostea delicioasă care ți se citește în privire.
Privește! Turturele diamant.
Se întâlnesc foarte rar prin părțile astea.
Scuze.
Un val de amintiri... care m-a năpădit.
Haide!
- Du-te! - E minunat.
Lacrimile dau rezultat de fiecare dată.
Nu zboară. Nu vrea.
Bine... Nu te mai obosi, l-a sărutat.
Scuză-mă.
Nu știu ce m-a apucat.
Pentru ce să te scuz? Că m-ai sărutat?
M-ai trezit, Florence.
De-o veșnicie nu m-am mai simțit atât de viu.
Mulțumită ție.
Însă...
Pentru mine e prea târziu. Sunt... în altă parte.
- Prea departe. - Știu.
Gisele mi-a povestit tot.
Divorțul de acum cinci ani, depresia pe care ai suferit-o.
Nu mai pot să mă îndrăgostesc.
Dar tu...
Tu.
Tu...
Tu meriți ceva mai bun.
Mulțumesc, Pierre.
Pentru ce?
Mulțumesc.
Asta e tot.
Hai. E bine. Plecăm.
Ne-am înțeles. Nu se va afla despre implicarea noastră.
Știți care sunt regulile noastre.
Și dacă îi pică din nou în brațe?
Vă vom înapoia toți banii.
S-a mai întâmplat așa ceva?
Niciodată.
În cadrul cuplurilor, se întâlnesc trei categorii de femei.
Cele fericite, cele nefericite care o recunosc...
și cele nefericite care nu recunosc.
Această ultimă categorie reprezintă clientela mea.
Numele meu este Alex Lippi. Sunt escroc sentimental profesionist.
Iată echipa mea:
Mélanie, sora mea, și Marc, soțul ei.
Femeile pe care le ajutăm pot fi oriunde. Sunt mamele, surorile voastre,
fetele voastre, cele mai bune prietene, colegele de birou.
Prietena noastră cea mai bună iese cu un egoist.
Sora mea s-a măritat cu o brută.
Doica mea trăiește cu un idiot.
Mama mea s-a cuplat cu un gigolo.
Noi existăm pentru a le ajuta.
Scopul nostru: să le deschidem ochii.
Metoda noastră: seducția.
Nu despărțim niciodată cupluri pe motive rasiale sau religioase.
Alex nu se culcă niciodată cu victimele sale.
Le ajutăm să deschidă ochii, nu să desfacă picioarele.
Cel mai important:
nu intervenim decât dacă femeia este nefericită.
Și pentru a ne atinge scopul... folosim orice mijloc.
Ce este?
Individ de sex masculin, strada Robert Ferre.
Scuză-mă, nu știu ce m-a apucat.
Pentru ce să te scuz? Că m-ai sărutat?
M-ai trezit, Akiko.
De-o veșnicie nu m-am mai simțit atât de viu.
Mulțumită ție.
Pentru mine e prea târziu.
Eu sunt în altă parte...
Prea departe.
Nu mă mai pot îndrăgosti.
Însă tu...
Tu.
Tu...
Tu meriți tot ce-i mai bun.
Mulțumesc, Thomas.
Mulțumesc, Césario.
Mulțumesc, Daniel.
Mulțumesc, Tony.
- Pentru ce? - Mulțumesc. Pur și simplu.
ESCROCUL SENTIMENTAL
Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c)
La revedere, domnule.
Nu e prietena ta?
La naiba!
Ce cauți aici? Nu mă așteptam...
Dar e bine. Mă bucur că ești aici.
Doar că...
Ce-i?
Cum a fost în Laponia?
Frig.
Foarte frig.
Ți-o amintești pe Olivia, prietena mea, stewardesa?
Foarte bine. Am luat cina la ea acasă, de ziua ei.
Exact.
Te-a văzut de dimineață în aeroportul din Marrakesh.
Poftim? Imposibil.
Bună, Karine.
Am sunat la CNRS. Nu cunosc niciun Alex Lippi.
Poftim? E o glumă?
Nu mă mai lua de proastă. Îți găsești lucrurile la portar.
- Îmi vreau cheile. - Dar Flo... Karine. Calmează-te.
- Îți voi explica. - Te ascult!
Nu am voie să spun ceea ce fac.
Am o misiune pentru guvern.
Pentru Franța.
Suntem supravegheați. Poate că suntem ascultați.
Nu te pot amesteca în asta.
Nu pot face altfel. Înțelegi, Flo... Karine?
Nu te așteptai la asta.
- Ești căutat la CNRS... - Domnule Lippi.
Adjudecat, pentru 4.000 de euro.
Trecem la exponatul 52. Dra expertă, vă rog.
Un vin Château Haut-Brion Imperial din 1989.
Primul sortiment "Grand Cru" de la Pessac-Léognan.
Un lot excepțional. Perfect păstrat.
Un vin complex cu multă profunzime.
Echilibrul său este remarcabil.
Începem de la 8.000 de euro.
8.500...
9.000... 9500... Telefonul, vă rog.
10.000... 10.500...
Ce cauți aici?
Era vinul preferat al mamei tale.
Și ce-i cu asta?
Nu mă lași să te ajut cu cheltuielile de nuntă...
Nu-mi accepți florile.
Lasă-mi măcar plăcerea să-ți ofer câteva sticle.
Îți voi accepta banii când vor veni doar din vânzarea de flori.
Foarte bine, draga mea. E nunta ta.
Trebuie să plec.
Dacă nu poți veni, voi înțelege.
Știți unde este sala Rodin?
- Cât timp a trecut? - 13 ani.
Ți-am adus asta. Am găsit-o la mama acasă.
Păcat că te-ai lăsat de box.
Aveai un croșeu de dreapta formidabil. Toate astea pentru o înfrângere.
Ți-ai îndurerat tatăl.
Trei zile de comă te calmează.
Tatăl tău era un om deosebit. Sever, dar corect.
Mai ales sever.
Mama ta ce mai face?
Are grijă de pisicile ei. Se culcă devreme.
Ea este Juliette Van der Beck.
- Fata cultivatorului de flori. - 30 de ani, 1.65 m înălțime.
Aflată în relație conflictuală cu tatăl ei.
Practică sportul și urăște nedreptatea.
Nu au mințit, chiar te pricepi.
El e prietenul ei.
Ai zece zile la dispoziție ca să îi desparți.
Îmi trebuie mai mult timp.
- Cu neputință. - De ce?
În zece zile se vor căsători.
Înainte de a pleca în misiune, trebuie să mă documentez.
Am uitat ceva.
Nu miroase deloc bine.
E o ghenă de gunoi.
Vorbeam despre misiune.
Știu.
Fondul.
Dacă Dumnezeu ar alege un cuplu ca să refacă omenirea, acesta ar fi.
Doar atât. Să săpăm puțin.
N-am mai văzut oameni care să se iubească așa de mult.
Îi trimite scrisorele parfumate după trei ani de relație.
E mai complicat să parfumezi e-mailurile, nu-i așa?
Să aud ce defecte are.
Provine dintr-o familie bogată.
La 26 de ani era absolvent de Oxford.
Apoi a plecat în acțiuni umanitare în Asia.
La Londra a îmbinat utilul cu plăcutul...
A creat o bancă alimentară care hrănește... 10 milioane de copii.
Vreau cusururile lui!
Citesc doar ce e scris aici.
Vrem defectele.
Defecte...
Am găsit ceva.
Are un avion personal.
Asta nu înseamnă neapărat că îl și pilotează.
E un defect să nu știi să-ți pilotezi propriul avion.
Nu-i așa?
Am informații suplimentare.
Știu din sursă sigură că sunt împreună de trei ani.
S-au întâlnit într-un fel destul de obișnuit pentru mediul lor,
de Anul Nou, în Dubai.
De un an s-au mutat împreună.
De atunci, se iubesc nespus.
Terminat.
- Ce-a cerut? - O pungă.
Ce zgârie-brânză!
Șmecherul! Își duce resturile acasă.
- Ce avar. - Da.
Cât timp va dura să distrugem cuplul ăsta?
Nu știu. Două ore?
Mă pricep la ce fac. Mereu ceva merge prost.
Bună. V-am văzut când am venit.
E pentru voi. Poftiți.
- Sunt delicioase. - Mulțumesc.
Eu vreau haleala. Mor de foame!
Cum adică n-o poți ajuta?
E fericită, Francois.
N-am văzut niciodată vreun cuplu așa de fericit.
Nu te-ai schimbat. Când dai de greu dai bir cu fugiții.
Nu începe. Cu o bună pregătire nicio femeie nu-mi rezistă.
Teama asta de eșec... îl îndurera pe tatăl tău.
N-are nicio legătură.
E o problemă de principiu. Dacă sunt fericiți, nu mă bag.
Și cu amorul tot așa procedezi?
Nu-mi fac nicio grijă la capitolul ăsta.
Mă bucur că te-am revăzut.
Nu putem refuza contractul ăsta.
De ce?
Ne bate vântul prin buzunare
și domnul își tot cumpără costume de 3.000 de euro.
Biroul e o cocină, nu putem primi nici clienții.
Alex, nu sunt menajera ta.
Și eu schimb uleiul camionetei care pleacă din două încercări. De asta!
Nu am pus roșii de data asta.
E foarte bună așa.
Am creat un fals sat berber.
Acum o lună privatizam Sacré Coeur.
- A ajuns o prostie. - Suntem artiști.
Mozart nu-și compune operele la acordeon.
Duceți-vă naibii!
Tu să te duci naibii.
Nu mă amuză să fac pe Don Juan ca să pun pâine pe masă.
Nu mai am viață personală.
Mat!
De cât e nevoie? De 5.000?
- 20, ca să ajungem la zero. - Mâine îi vei avea.
Eu n-aș mânca așa alunele.
Nu-ți bate capul. Nu vorbește franceză.
Nu te îndepărta.
L-am adus din Serbia.
Organiza lupte de câini.
Îi plăceau luptele cu pitbulli.
Foarte bine.
Am nevoie de un avans. 20.000.
Alex, nici vorbă!
Și ai la dispoziție o săptămână pentru cei 30.000 datorați.
Cum vine asta? Nu s-a rezolvat?
N-ai vorbit cu Maurice? Nu te-a sunat?
Ce porcărie! Las' că-l sun eu acum!
Dacă nu-mi dai banii, o să te stâlcesc în bătaie
de nici maică-ta n-o să te mai recunoască.
Bine.
- Dutour? - Alex?
Bine. Accept misiunea. 50.000 să fie.
Ești lacom.
De luni va fi în Monaco, pentru pregătirile de nuntă.
Vestea bună e că viitorul soț va ajunge abia vineri,
în ajunul ceremoniei.
Așadar ai la dispoziție cinci zile.
Baftă, Alex!
Totul e în regulă?
Da, mulțumesc.
Îi vom livra la hotel.
Cele din satin nu ajung decât mâine, din Milano.
- E vreo problemă? - Nu-mi mai găsesc geanta.
N-ar trebui să-ți lași lucrurile nesupravegheate.
O geantă frumoasă, ca asta, le dă oamenilor idei.
- Tu cine ești? - M-a angajat tatăl tău.
- Sunt garda ta de corp. - Gardă de corp ?
Pari cam pirpiriu.
Eficacitatea nu se măsoară în cât de largi ai umerii.
Bună! Eu sunt.
- Mă bucur să te aud, scumpo. - Oprește-te!
Care e treaba cu tipul ăsta?
Omul tău a fost prins. Cine-i incapabilul ăsta?
Aveți grijă să fie chiar el.
Cum arată?
Brunet, 1.75 m, dinții albiți.
Costum de țărănoi, pantofi de țărănoi...
- El este. - Pe bune? El e?
Nu am nevoie de gardă de corp, nu mai am 15 ani.
Dă-mi-l la telefon.
Vă ascult.
- Gardă de corp? - Da, domnule.
Ești un geniu.
Așa este.
Bine gândit, băiete. Dă-mi-o pe fata mea.
Ascultă, micuța mea Juliette, sunt taică-tău,
așa că până te măriți rămâi sub protecția mea.
Nu se negociază.
Dublez suma oferită de el și dispari.
Îți promit că nu va afla nimic.
- Cât vrei? - Încetează. E penibil.
Nu vrei bani?
Poate vrei o aventură cu o femeie pe punctul de a se căsători?
Hai s-o facem în cabina de probă.
Nu mi-am pus chiloți. Trebuie doar să-mi ridici rochia.
Te crezi un tip cu principii? Ești la fel ca toți ceilalți.
Un lacheu speriat de tata.
Alo?
Da, dragul meu.
Minte. Poartă chiloți.
Costumul meu...
E costumul meu. Paul Smith.
Grăbește-te, vine.
E în regulă. E ultimul. Dă-mi grilajul.
N-am niciodată destul timp.
Ce învârtiți voi acolo?
E in lift!
Repede.
Așteaptă.
Bună ziua...
Bună ziua.
Domnișoară Van Der Becq, dacă doriți ceva, sunt la dispoziția dv.
- Mulțumesc. - O vacanță excelentă.
- Și felicitări pentru nuntă. - Mulțumesc.
Voiam doar să-ți arăt... că stau în camera asta.
În regulă. Nu mă poate suferi. Continuăm.
- Rolul amărâtului... - Te descurci foarte bine.
E prea mult?
- Știi câți km ne despart de Italia? - Nu.
10 kilometri.
O nimica toată. Mai ales pentru un pilot de curse.
Și cu accentul tău...
Încep să intru în pielea personajului.
Ai văzut combinezonul?
Am actualizat sponsorii.
Așa e credibil, nu?
Matteo pornește în cursă...
Pleci din pole-position.
Spaghete bologneze.
Dacă într-o zi va trebui s-o seducem pe fiica lui Alain Prost,
o să iau în considerație opțiunea asta.
Între timp, fii cuminte.
Bine. Întoarce-te la computer. Începem operațiunea.
Fir-ar! Ticăloasa.
Ia uite ce funduleț...
- Porc ce ești. - Astea-s defectele ei.
Fană a lui George Michael, știe pe de rost "Dirty Dancing".
Nu mai simte nimic la umărul drept.
Faci mișto?
Și mănâncă brânză Roquefort la micul dejun.
Țăcănita! Roquefort la micul dejun...
Mai e o chestie, ia ascultă.
În '98, la 20 de ani, a intrat la HEC.
Și a dispărut fără să dea vreo explicație.
A reapărut după un an și studiază oenologia.
Interesant. Ce-a făcut în timpul ăsta?
- Nimeni nu știe. Nici taică-său. - Nimeni nu știe.
Bună ziua.
A plecat.
Alex!
- A șters putina. - La naiba!
Pantofii mei!
- Rahat. - Casca ta.
Unde e dra Van der Beck?
Habar n-am.
Rahat!
Un taxi, break. Anunță-mă când îl găsești.
- Ce marcă? - Nu știu!
Acolo sus nu e maică-ta?
Lucas, bicicleta ta!
- Foarte bine, bicicleta. - Fără comentarii. Găsește-o.
Am văzut-o. Merge spre Operă.
Unde este? Nu-i aici.
- Te văd. - Marc! Unde este?
Așteaptă, caut.
Am găsit-o. Am reperat-o.
E în port. Bagă mare!
- Bună ziua. - Bună ziua.
Nu scapi așa ușor de mine.
Bună ziua.
Tatăl tău mă plătește ca să-ți asigur paza.
Indiferent dacă vrei sau nu, sunt garda ta de corp.
În zece ani de meserie, nimeni nu m-a tratat așa.
Dacă nu mai vrei să mă vezi, o să te coste 50.000.
- Poftim? - 15 zile a câte 2.000 fac 30.000.
Plus 20.000 pentru ruperea contractului. 50.000.
Știam eu că plimbarea asta o să te facă să te gândești.
- Și tata? - O să-i spun că te supraveghez.
- Toate cele bune. - Mulțumesc.
Mișto palma.
Bine...
Bine.
Mellan, geanta.
E de la Hermes. Spune-i că n-ai găsit-o.
Geanta!
Ce enervant ești!
La naiba.
Bine...
Ești teafăr?
Sângerezi.
Da.
Nu-i nimic.
- Și tu? - Sunt bine.
Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc.
Mergem?
Scuză-mă.
Explică-mi care-i treaba.
Ești cameristă, valet de parcare, de dimineață menajeră...
Cine ești?
Consideră-te mulțumit că nu îți cer sporire de salariu.
Bună ziua.
Bună ziua, dră Van der Beck.
E nevoie de un semnal.
- Poftim? - Un semnal.
Când ai probleme, strigi ceva și eu sosesc.
Îmi știu bine meseria. E nevoie de un semnal.
Geanta.
Poftim?
"Geanta". Ăsta e semnalul.
- Faci mișto? - Nu.
Știi tu vreunul mai bun?
Bună, tuturor!
Ascultați Radio Monaco împreună cu Matheo, până la prânz.
Programul e plin de bună dispoziție, de cocotieri și de moluște.
Începem cu George Michael și Wham. E cald, e cald, e Matheo!
Scuze.
Îți place?
E splendid.
Scuze.
Da?
A cedat în fața farmecului gărzii ei de corp?
Ar merge mai repede dacă mi-ai spune totul.
Adică?
De ce nu e de acord Van der Beck cu nunta asta?
Te plătesc ca să acționezi. Nu ca să pui întrebări. Clar?
E foarte clar.
Geantă...
Geantă!
La naiba!
Vedeți? Eu strig "geantă" și el sare.
Nu-i ușor.
Nu-i deloc ușor.
O să fie foarte greu.
- Dificil. - E o nemernică!
O ticăloasă.
De ce te plângi? Munca asta ți se părea prea ușoară.
O să defectăm aerul condiționat.
Să vedem dacă atunci o să mai facă mișto de mine.
Ai tendința să lași brațele în jos...
Copii!
Nu alergați desculți pe lângă piscină!
Îmi fac treaba.
Da, draga mea. Înțeleg.
Da. Te aud, dră.
Îți spuneam că aerul condiționat a dat chix.
S-a blocat. E foarte frig.
Vă trimit imediat un depanator.
Mulțumesc.
- Marc. - Da?
Asta e clar o promovare.
Parcă aș fi un instalator adevărat, nu?
Bună.
Bună ziua.
Ce e asta?
- Avea o perucă atunci când ieșea? - Nu.
- Tu i-ai zis să șchiopăteze. - Nu.
A pornit de capul ei. Nu o pot opri.
Nicio problemă. Repar tot.
Ce accent e ăla?
Mă obosește!
Doamnă, rog, nu vorbiți.
Probleme. O săptămână aici...
Patron dat afară, eu plecat Polonia.
Treabă terminat. Eu copilași mici. Trei!
Dv. nu zis nimic, altfel eu probleme.
Probleme acte.
Probleme șef...
E vreo problemă?
Nu.
Nu problemă. Doar frig.
E răcoare, nu?
Nu problemă.
Dră, nu-ți pot spune de ce, dar vreau altă cameră.
Ne pare foarte rău.
Hotelul e plin. Nu mai avem camere libere.
O seară minunată vă urez.
Mulțumesc. La revedere.
Te las să stai în camera mea. Voi dormi în mașină. Sunt obișnuit.
Nici vorbă. E ridicol...
Dormi pe canapea. Sper că nu sforăi.
Nu.
- Ce-i asta? - Nimic.
Nu e nicio rușine. E unul dintre filmele mele preferate.
- Serios? - Da, pe cuvânt.
Te credeam amatoare de filme de artă.
Și eu pe tine amator de filme de acțiune.
Putem să ne uităm împreună, dacă vrei.
Bine... Dacă vrei.
Păstrează poziția. Nu...
Îmi place la nebunie faza asta.
Și mie.
- Încercăm? - Bine.
Din nou, mulțumesc pentru copii.
Eu treaba terminat repede.
Mulțumesc.
Sunt obosită. O să mă culc.
- Nu te deranjează? - Nu, înțeleg.
Ce faci?
Nimic.
Fac un rond. Ca să văd... dacă totul e în ordine.
Nu cred că sunt în pericol aici.
Poți să te relaxezi, da?
Da.
Ai dormit bine?
- Da, mulțumesc. - Am comandat micul dejun.
- Mulțumesc. - Să te aștept jos?
Brânză Roquefort.
Putoarea îi sperie pe unii. Mie îmi place mult dimineața.
Seara de ieri s-a sfârșit cu bine?
Am plecat primul.
E bine, nu?
Spune-mi dacă ți se pare că mă străduiesc prea mult.
Sunt dispus să aud critici.
Nu mă formalizez.
Am avut impresia că a mers bine.
Că mi-am făcut treaba...
E ridicol să alergi cu mine. Parcă aș fi Madonna.
Nu, dar, în mod normal...
trebuie să respect o distanță de siguranță.
Ai asigurat perimetrul?
Privește... La dreapta e Menton.
Și acolo e Capul Martin.
Era un restaurant bun acolo.
"Cei doi frați".
Exact.
Nu-mi vine să cred că îl știi.
Mergeam acolo cu mama, de ziua ei.
Nu mai mergem.
Ea nu mai este printre noi.
Îmi pare rău.
Nu...
Eu sunt de vină... Pardon.
Scuze.
Privește.
Vezi vârful?
- Nu. - Privește-mi degetul.
Acolo!
Și eu mergeam acolo cu mama.
Ne întoarcem? Am o întâlnire.
- Ești însurat? - Sunt burlac.
Nu mă miră.
- Se vede? - Se simte mirosul.
Nevasta ți-ar fi spus că după brânza Roquefort
trebuie să te speli pe dinți.
Apropo, sforăi.
Și tu.
Sophie?
Bună, Juliette.
În regulă. Dă-i drumul.
Ea cine este?
Prietena ei din copilărie. De ce nu știai asta?
Ce porcărie! Am băgat-o pe mânecă.
Anulează "Marine Land".
Ce prostie. Îi învățasem pe delfini numele voastre.
- Și cafeaua? - Rămâne în program.
În camera mea mi-am zis: "Sophie? Trebuie să alegi."
"Ori continui să-ți faci de cap în Mykonos, ori lași prostiile"
"și te duci la cea mai bună prietenă a ta înainte să se mărite."
Ia ghici ce am ales!
Ce?
Sânul tău.
Ai fi putut să mă anunți.
Nu știu cum faci, dar nu mai sunt locuri. Hotelul e plin.
Camera 514, chiar lângă dra Van der Beck.
Dimpotrivă...
Poți plăti tu? Pentru că eu am pierdut-o pe a mea...
- Cartea de credit. - Da.
Cât mă bucur să te văd.
Totul e în regulă?
Nu, nu e în regulă.
Nu mi-am tras-o de trei zile și mă cam mănâncă...
Alex, iei masa cu noi?
Nu. Nu va mânca împreună cu noi.
El are treabă și eu am de organizat o nuntă.
O combinație de Sauvignon-Sémillon merge perfect cu homarul.
Da. E perfectă pentru homar.
Totul e în regulă?
E cu adevărat delicios.
Va fi și mai bun în seara cea mare.
Da. Pentru că acum e așa și așa.
Întoarce-te.
Întoarce-te!
Sigur asta mă protejează?
Glumești? E protecție pentru vulcanologi.
E 100% sigură.
Nu ești obligată să rămâi cu mine cât organizez nunta.
E destul de plicticos.
Da, mă cam irită.
Voi muta mașina. Lipsesc zece minute.
Scuze. Îmi pare foarte rău.
Nu-i nimic!
Te-ai opărit?
Ne ocupăm noi de tine.
- Ia loc. - Nu-i nimic.
Foarte bine, domnule.
Sigur ești bine?
Da. Nu am simțit nimic.
M-a lovit o motoretă acum zece ani. Nu simt nimic la coapsa dreaptă.
Am pățit același lucru la umăr.
Am căzut la schi.
- Nu se poate! - Pe cuvânt. E incredibil.
Dacă îți înfig o furculiță în coapsă nu simți nimic?
O dată mi-am pus o cămașă cu un ac...
Ticăloaso! Ai greșit coapsa.
Îmi pare rău!
- În ăsta nu simți nimic? - Absolut nimic.
Corpul omenesc e incredibil.
Ți-e rău?
Nu.
Țin regim.
Ne îmbătăm diseară?
- Nu. - Te rog. Încă o dată.
Nu.
Începi să mă enervezi!
Am bilete la Operă. Un recital Chopin.
Da? Da, Alex.
Nicio problemă.
Ai avut o zi grea...
Nu-l sun niciodată pe tata. N-o să te "torn".
Odihnește-te. Bună seara.
La revedere. Pe mâine.
Pe mâine.
Ce-i?
Nimic.
Ba da. Ce este?
Nimic.
Ce-i?
Privește. Pe rândul al treilea.
Nu înțeleg. Nu i-am spus unde ne ducem.
Dă-mi să văd.
Știi ce?
O să mă culc cu el diseară, dacă nu te deranjează.
De ce m-ar deranja?
Nu-mi spune că nu te-ai gândit la asta.
Ești bolnavă!
Tu începi să mă calci pe nervi!
Nu e stilul lui să se culce așa, cu orice tipă.
Tu vorbești!
Jur.
Am dormit în camera lui. Nici nu m-a privit.
De ce?
Nu-mi mai funcționa aerul condiționat...
Mi-era frig. Ce ne pasă nouă?
Te-a sorbit din priviri tot timpul.
În seara asta închei afacerea. Mâine vom fi la Paris.
Ce este?
Nimic.
Ce?
Mi s-a stricat aerul condiționat.
- Pot să dorm aici? - Nu.
Nu se poate!
Nu, chiar nu e momentul potrivit.
E cald!
Da, dar...
Nu.
Este...
Nu, nu, nu.
Am multă treabă. Nu pot.
Așteaptă.
Nu e momentul potrivit.
Trebuie să muncesc.
Trebuie să fac un duș.
- Mă duc. - Așteaptă...
Te spăl eu.
Nu. Așteaptă.
Tonton, repede. Iar am o nimfomană în cameră.
Descurcă-te. Găsește o cale.
Vino, vino.
Nu, nu...
Vino încoace.
Nu am timp.
Dar... Ești bolnav la cap!
Mi-ai zis să fac tot ce e nevoie.
Ar trebui să știi ce vrei!
La naiba. E bună, nu?
Nu crezi?
Ai văzut.
Nu o lăsa să iasă din camera ta.
Nicio grijă.
Da?
Sunt... garda de corp.
- Alex, nu-i așa? - Da.
Totul e în ordine?
Da, perfect. Mulțumesc că i-ai fost alături lui Juliette.
Îți sunt recunoscător.
Asta e slujba mea. Pentru asta sunt plătit.
Super. Mersi.
Pare de treabă.
Dar nu prea mai avem nevoie de el, nu-i așa?
Poate că ai dreptate.
- Mă bucur că ești aici. - Și eu.
Cred că nu pricepi o boabă de engleză.
A venit noaptea. A devenit complicat.
Bine. Ce vrei?
Dă-mi un avans sau opresc totul. Am prea multe cheltuieli.
Vei fi plătit la final. Baftă.
Am un contract baban. Voi avea banii în trei zile.
Sună-l pe Franck. Va înțelege. Îl sun chiar acum!
Franck?
Mâine!
Evită fața.
Mulțumesc.
La restaurantul italienesc, preferați pastele sau pizza?
Pizza.
Pizza?
Mélan.
- O clipă. - Ce faci? Te caut de-o oră.
Am început devreme.
- Unde te duci? - Nu știu.
- Caută-l pe Marc. Este cu Sophie. - Cu Sophie?
Unde vă las?
La aeroport.
- Poftim? - La aeroport.
- Plecați? - Da. La Las Vegas.
- Ne căsătorim. - Super. Felicitări.
Nu pot să-i refuz nimic.
Tu cine ești?
Mi-ai strigat de plăcere numele toată noaptea.
Eu sunt Matteo.
Vom face dragoste ca să-ți aduci aminte.
La naiba. Vreau o cafea.
Spune-mi...
Aici e împuțit. Ne-o punem altundeva?
Îți jur că nu-i nimic.
Nu vreau să știu. Trebuie să plecăm imediat.
Ține asta.
Nouă ne e scris să fim împreună toată viața.
Ești un mare idiot!
Nu trebuie să iasă din cameră.
- Te implor, nu pleca... - Poftim?
Nu te poți mărita dintr-un moft. Trebuie să te gândești.
Îmi devansez căsătoria cu două zile. Nu-i nimic.
Las Vegas-ul nu-i pentru tine. E deja fumat.
O căsătorie din două se sfârșește prin divorț.
Îți imaginezi ce catastrofă?
Mulțumesc. La revedere, Alex.
Melanie, ce naiba faceți?
Bravo.
Acel sâmbure de nebunie...
Trebuie să îndrăznești, este...
Mulțumesc, Alex. Trebuie să plecăm.
Da.
În același timp... În același timp...
O să îți superi părinții.
M-am căsătorit în urmă cu doi ani fără să-i invit.
Nu m-au iertat.
Și apoi... au murit.
Sunt morți.
Condoleanțe, dar trebuie să plec.
Nu am inspectat avionul!
La revedere, Alex.
Sper că sunteți înăuntru, altfel e o mare porcărie!
În zece ani n-am dat-o niciodată în bară
și voi vă băgați picioarele în cea mai importantă!
Duceți-vă naibii!
La naiba cu voi!
- E vreo problemă? - Mă vei lăsa în oraș.
Regret, Juliette, dar trebuie să-i văd.
Ce s-a întâmplat?
Ocupă-te de securitatea mea, eu mă ocup de viața mea privată.
Bună, Alex.
Nu pricep nimic. Ce se întâmplă?
Îți voi explica mai târziu.
Lasă-ne pe str. Monte Carlo, te rog.
N-ai de ce să aștepți. Ne vom descurca.
De ce nu ați plecat? Ce s-a întâmplat?
Înainte să decolăm, au venit părinții lui la hotel.
Și ce?
Nimic. Mi-a zis că n-o poate face așa.
A dat înapoi.
Nu mă miră. Pare cam enervant.
- Nici chiar așa. - Da, uitasem.
Ai ajuns ca el.
Nu... Nu trebuie să plângi.
Plâng de fericire.
Mă bucur că ești aici.
Și eu mă bucur să te văd.
Să știi că nu te-am uitat.
Scuzați-mă!
E vreo problemă?
O problemă?
Avem vreo 50 de probleme!
- Poftim? - Tu ești responsabila?
- Da. - Dă mâna.
Sunt vicepreședintele de marketing. Ai făcut cursurile de formare?
Bineînțeles.
- Cum te cheamă? - Sandrine.
Dar, Sandrine, e un haos aici!
Parcă ar fi un magazin angro de țoale!
Să nu ne ascundem după deget: nu suntem buni de nimic!
Suntem cu zece pași în urma țintei noastre.
Și ce propui?
De acum încolo, fără măsuri de siguranță.
Nu mă deranjează. Mă pot descurca.
E imposibil cât îți suflă în ceafă iubitul ei.
Nu. Ne-am înșelat în privința ei.
Am avut aceeași impresie...
E un vulcan adormit. Ea deține mereu controlul.
Minte pe toată lumea și, mai rău, se minte pe ea însăși.
Înseamnă că aveți ceva în comun.
Sunteți doi mari mitomani.
Ceea ce pot face eu...?
Nu faci nimic.
Voi trezi vulcanul.
Foarte bine. Trezește vulcanul.
Ce este?
Nimic.
Prima oară când ai văzut-o pe Mélan, tu...
M-am îndrăgostit.
- Imediat? - Era evident. O revelație.
Am știut imediat.
Am zâmbit nătăfleț. Nu pot să-ți explic.
Ai făcut așa?
Ăla nu e un zâmbet, ci o moacă de idiot.
Te pregătisem bine pentru prima voastră întâlnire.
Nu dormisem în acea noapte.
Am făcut legătura direct. Procesor dual-core.
- Tu sau eu? - Tu.
A funcționat.
Murea de râs.
Din fericire sau acum nu am mai avea de lucru.
- Poftim? - Da.
Bine...
Încă avem de lucru.
Juliette, am auzit că vrei să anulezi focul de artificii?
Da. Mi s-au părut cam exagerate.
Am cerut un Martini fără măsline.
Jonathan, nu crezi că ar fi păcat să renunțați la ele?
Cred că ar trebui să-i respectăm dorințele lui Juliette.
- Tu ai ales acest hotel? - Da.
De ce?
Nu ți se pare cam comun?
Toți oamenii ăștia care umblă în costum de baie...
Am aruncat o privire peste meniu.
Cred că îl putem îmbunătăți.
Mamă, te rog, nu începe.
Juliette a organizat singură întreaga nuntă.
Am încredere deplină în ea.
Ai dreptate.
- Scuze, Juliette. - Nu-i nimic.
Am rezervat o masă la Louis XV. Veniți cu noi?
Mulțumim, dar nu.
Această seară ne-o vom petrece împreună.
Bine...
Mă duc la masă.
Da, că bine zici.
E o idee bună.
- Tonton? - Da?
- Nu ți-e foame? - Nu.
Îmi voi finaliza ajustările sau nu mai terminăm niciodată.
Nu pot să cred. În 24 de ore vei fi soția mea.
Știu.
Treaba e moartă.
Căsătoria are loc mâine...
Am putea să o răpim.
Ce?
- Da... - Nu?
Alex! Vino să vezi!
La naiba!
Bună seara.
Insomnie.
La fel.
Scuză-mă pentru astăzi.
Nu, nu este...
Ba da, eu...
Căsătoria e de vină și toate astea...
Sunt cam stresată.
Vrei să ne plimbăm puțin?
De ce nu?
Te aștept jos.
- Ești sigur? - Da.
- Nu vrei să venim și noi? - Nu.
- Nu iei nici cască? - Nu.
În seara asta improvizez. Singur!
Ce facem?
Vin.
Bună seara. Bun venit la Monte-Carlo Bay.
Te cunosc cumva?
Regret, nu vorbesc... Mulțumesc, domnule.
Bună seara.
- Unde mergem? - Nu știu.
Dar mergem.
Închide bine ochii. Închide ochii.
Aici e o bară.
Uite.
Atenție!
La naiba! E în regulă.
Vino pe aici. Ajungem imediat.
Da.
Trebuie să sari peste ea. Să sari peste bară.
Bine.
Coborâm.
Și?
E o piscină.
Nu chiar.
Îți place?
Ne scăldăm?
Nu.
Fir-ar să fie!
Repede, repede.
Mi-e foame.
Știu eu un restaurant bun.
Carlo!
Nu, închid. E imposibil.
- Așteaptă... - Bucătarul e plecat.
Eu gătesc.
- Nu. - Dar totul e închis.
Domnișoarei îi este foame.
Nu pricep cum ai pus tu mâna pe o fată așa de frumoasă.
- Te-ai culcat cu ea? - Nu încă.
- Îmi puteți pune un pahar cu vin? - Sigur.
Asta se servește caldă.
Am pus și un strop de mentă.
Delicios.
Să te măriți anul ăsta.
Ultima picătură...
Mâine are loc nunta. Urează-mi altceva.
O frumoasă poveste de iubire.
Care e cea mai mare nebunie pe care ai făcut-o din dragoste?
În clasa a șasea,
m-am amorezat lulea de o colegă de clasă.
Agnes, fata profesoarei de franceză.
Ca să mă placă, m-am înscris în atelierul de teatru.
La sfârșitul anului am jucat în "Tristan și Isolda".
Eu eram Tristan.
- Ea juca rolul Isoldei. - Da.
După spectacol, salutând publicul, i-am declarat iubirea mea.
Pe scenă, în fața întregii săli.
Și?
Nimic.
Nu mă iubea.
M-am făcut de rușine în fața tuturor.
M-am lăsat de teatru și am vrut să mă mut din școală.
Scuză-mă.
- Alo? - Juliette, unde ești?
- M-ai speriat de moarte! - Nu-ți face griji. Sunt cu Sophie.
Dar ce faci?
Mi-a organizat o petrecere surpriză și nu am vrut să te trezesc.
- Bine. Dar întoarce-te repede, da? - Da.
Pa.
Nu mi-aș fi imaginat că dansezi atât de bine.
N-am niciun merit. E filmul meu preferat.
Mi se pare ciudat că îți place.
Răsfățata aceea încuiată care îl iubește pe băiatul cel rău.
E o prostie, dar îmi place.
Nu ai înțeles nimic din film.
De ce?
Nebunia stă în partea animalică, tensiunea sexuală.
E de-a dreptul sălbatică.
Da.
Așa este. Desigur. Din perspectiva asta...
Ați venit aici în vacanță?
Am venit cu afaceri.
Lucrez în domeniul finanțelor.
Mă ocup de o bancă de alimente care furnizează hrană
pentru aproape două milioane de copii.
- Super. - Da, e super.
Însă nu prea culeg lauri de pe urma ei.
Dar cel mai mult mă mândresc cu soția mea.
Dragostea vieții mele.
Atunci, în sănătatea soției tale.
E cam tăricel.
E ciudat pentru că și eu sunt măritată cu un tip excepțional.
E pilot de curse... în Milano.
Micuță șireată.
Și te-ai gândit deja să îl înșeli?
Da. Cu tine.
Ai putea să mă înșeli?
Nu.
Dacă te înșel cu tine însuți, dacă suntem căsătoriți...
- Ăsta nu e adulter. - Nu schimbă nimic.
Mi-ai spus o chestie super urâtă.
Vino încoace, ai ceva pe față.
Haide, apropie-te.
Nu puteam spera la mai mult pentru a lăsa în urmă burlăcia.
Mulțumesc.
Mă simt bine cu tine.
Nu încerci să mă impresionezi. Ești tu însuți.
Fără minciuni, fără artificii.
Dar nu știu prea multe despre tine.
Nu-i adevărat.
Ți-am povestit cea mai mare umilință din viața mea.
Tu nu mi-ai spus nimic.
În ziua când am fost acceptată la HEC
am ieșit să sărbătoresc împreună cu Sophie.
Am fost la un concert al trupei Boston Rats.
N-a auzit nimeni de ei. E o trupă de metal independentă.
Eram în primul rând. Băusem mult.
Solistul ne-a pus să urcăm pe scenă ca să dansăm.
Pe seară, m-am culcat cu el și Sophie cu bateristul.
În ziua următoare am plecat cu trupa în turneu.
Eram nebună după el.
Am făcut înconjurul lumii.
Eram admiratoare și coriste...
La un moment dat nu mai eram singurele, dar nu-mi păsa.
Am ținut-o așa aproape un an.
Și apoi a murit mama...
Nu am fost prezentă la înmormântarea ei.
Tata nu m-a iertat niciodată și nici eu însămi.
Ce este?
Nimic. De ce?
Nu știu, tu...
Să nu mi-o iei în nume de rău.
Cam ai moacă de...
Nătăfleț.
Da.
Așa este.
Și eu te plac, să știi.
V-am zis eu. E un profesionist.
Mulțumesc.
Ce face?
E un prost!
E adevărat ce-mi spuneai.
Imediat ce treaba devine serioasă, dă bir cu fugiții.
Asta n-are nicio legătură.
Poți să ne explici ce faci?
Asta face parte din planul meu. Nu-i nicio problemă.
- Ba este una. - Nu știm dacă mai gândești la rece.
Nu e momentul să ne culcăm pe-o ureche.
Ai făcut multe.
Haide...
Hai.
Sophie.
Mulțumesc.
Dacă te întreabă Jonathan, am fost cu tine toată noaptea.
Ticăloaso!
Cu cine erai?
Cu Alex.
Te-ai culcat cu el?
Nu.
Ai chef de tâmpenii?
Ce vrei să spui?
Iubitul tău e Făt Frumos și mai e și putred de bogat.
Mai întâi te măriți și apoi te culci cu tot ce mișcă.
În locul tău, eu asta aș face.
E o greșeală... O greșeală.
E vreo problemă?
Vorbești... vorbești engleză?
Nu te mai da atât de rotund, prostovanule.
- Cum a fost? - Frumos.
Aș vrea să-mi fi spus.
Dacă dra Van der Beck vrea să se mărite peste câteva ore,
ar face bine să se grăbească.
Așteaptă.
M-ai trezit, Juliette.
De-o veșnicie nu m-am mai simțit așa de viu.
Mulțumită ție. Însă eu...
Și eu mă simt vie, mulțumită ție.
Așteaptă, lasă-mă să termin.
Dar pentru mine e prea târziu.
Sunt în altă parte, sunt prea departe.
Anulez căsătoria. Anulez tot.
Bine...
Uită ce am zis.
Am petrecut o seară frumoasă, a fost bine.
Dar totul se încheie aici.
- Da? - Sunt Van der Beck.
- Da. - Misiunea ta s-a încheiat.
- În regulă. Ce va face? - Se va mărita.
Și suntem neputincioși, oricum ea face ceea ce dorește.
Ai făcut o treabă bună.
Nu-mi pasă.
Plecăm, s-a terminat.
Ce?
- Cine este? - Cine?
Cine este?
Cine?
El. Cine e el?
La naiba...
E mort?
Nu încă.
Cine e?
Nu te mai juca cu prostia aia, ce naiba!
O să fie bine! Ce e porcăria asta?
- Ce? - Râzi de mine?
Mi-ar face plăcere să primesc un "mulțumesc".
Stârpitură!
- Cât le datorezi? - Mult.
- Ești fript! - Știu.
Îmi pare rău pentru poze.
Să știi că nu e nevoie să-mi dovedești nimic.
La zece ani după moartea mamei tale, am înțeles.
Ești o femeie serioasă care se acceptă așa cum este.
Ai o carieră minunată.
În schimb
nu înțeleg ce vrei să dovedești măritându-te cu Jonathan.
Nu am nimic împotriva lui.
E un tip formidabil, inteligent, strălucit.
Clar, e un om foarte bun.
Dar o să te plictisești cu el.
Scuză-mă.
Știu că poartă ghinion, dar arăți...
incredibil.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Înainte să te angajezi pe viață, e normal să ai niște îndoieli.
V-am văzut pe amândoi azi dimineață.
Și tu ai... îndoieli?
Din clipa când te-am văzut am știut că ești aleasa mea.
În cupluri există trei categorii de femei.
Cele fericite, cele nefericite care o recunosc
și cele nefericite care nu o recunosc.
Această ultimă categorie constituie clientela mea.
Existăm ca să le ajutăm.
Meseria noastră: să rupem relații. Scopul nostru: să le deschidem ochii.
Metoda noastră: seducția.
Dar atenție: le rupem relațiile, nu inimile.
Numele meu este Alex Lippi și azi mi-am frânt propria inimă.
Mă bucur că ne întoarcem.
- Că ne vedem de viețile noastre. - Da.
Și tu, Alex?
Tu ce vei regăsi? Toate minciunile tale...
Aventurile tale efemere?
- Mulțumesc. - Pentru puțin.
Dar e păcat.
De data asta îți plăcea fata.
Da. Însă ea...
Ce-i cu ea?
Ce-i cu ea, Alex?
Cum a fost noaptea trecută?
Ca un vis frumos.
Nu-i mare lucru. La cât de chipeș ești...
N-o să-ți fie greu să-ți găsești câte-o Sandrine, o Carine sau...
Oricum îi vei uita prenumele după ce te vei culca cu ea...
În orice caz...
E adevărat ce spunea tata.
Când dai de greu, dai bir cu fugiții.
Mă scoateți din sărite cu chestia asta.
Nu dau bir cu fugiții!
Duceți-vă naibii!
Eu n-am zis nimic. De ce te rățoiești la mine?
Rahat!
- Nici n-am deschis gura. - Haideți!
- Mă duc după femeia vieții mele. - Felicitări.
Îți spun asta pentru că nu am bani la mine.
Cât costă un tip dispus să se lase înțepat cu furculița?
E gratuit.
A refuzat banii.
La ieșire așteaptă o mașină cu cheile în contact.
Pentru orice eventualitate.
O, nu!
Urăsc brânza Roquefort. N-am văzut niciodată "Dirty Dancing".
George Michael mi se pare un cântăreț de toată jena.
Șoldul meu e bine-mersi.
Nu știu dacă sunt destul de bun pentru tine.
Nu am avion privat.
Nu am un apartament al meu, locuiesc în biroul meu...
Nu știu ce mă voi face dacă nu te voi vedea zi de zi.
Așa că...
Nu se mai întoarce.
Nu înțeleg cum de ți-a făcut asta.
Așa e viața.
Știi, eu sunt aici.
Nu va ști niciodată că erau banii mei.
Niciodată.
V-am zis că e cam prostănac.
Nu vorbi așa despre prietenul fetei mele!
- Să te ajut? - Da.
Privește. Un câine vagabond.
Se întâlnesc foarte rar în cartierele rău famate.
Ai pățit ceva?
Îmi trezește multe amintiri.
Niciodată nu m-am mai simțit atât de viu.
M-ai trezit, Corinne.
Ai trezit în mine lucruri pe care le credeam pierdute.
Așteaptă...
Îmi vine greu să mă îndrăgostesc.
Și îți jur... meriți ceva mai bun.
Dă-mi drumul!
Meriți ceva mai bun.
Mă doare. Mă sperii.
Dă-mi drumul! Îți filează o lampă!
Ce tâmpită! Meriți un om bun.
Deci?
Păi... textul nu e rău.
O captivasem, apoi mi-a scăpat.
- Am încercat să... - Da.
Aveam impresia că-mi răspunde.
Nu știu.
Probabil a crezut că sar pe ea. Am luat-o prea tare?
Nu... În orice caz...
Ai crezut că voi reuși?
Eu nu dau înapoi. Eu trăiesc situația.
Credeam că voi reuși să plâng. Nu-mi venea. M-a destabilizat.
Strângem, dragule. Mergem?
Ce prostie. Era o bagatelă.
Nu te mai gândi. S-a terminat.
- Plecăm. - E un eșec. Trebuie suportat.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c)