VsubV www.subtitrari-noi.ro
Anul Domnului 1348
Mirosul greu al morților otrăvea aerul.
Ciuma mult mai crudă și mai nemiloasă decât războiul
se abătuse asupra noastră.
O molimă ce ne va omorî jumătate din regat.
De unde venea? Ce o făcuse să se împrăștie?
Preoții spuneau că e pedeapsa Domnului.
Dar pentru ce păcat? Ce poruncă încălcasem?
Nu. Noi știam adevărul.
Asta nu era lucrarea Domnului, ci a Diavolului.
Sau o vrăjitorie.
Misiunea noastră era să-l răpunem pe demon.
Asta era salvarea Domnului.
Frate Thomas!
- Cine a fost luat dintre noi? - Fratele Ignatius.
- A fost ciuma? - Nu ni s-a spus.
Eu n-am niciun simptom. Te rog, frate,
lasă-mă să ies.
MOARTEA NEAGRĂ
Averill.
- Slavă Domnului că ești teafără. - Unde ai fost?
Am fost închis. M-au bănuit că sunt bolnav.
- Am crezut că ești mort. - Sunt bine.
- M-am rugat pentru tine. - Sunt bine.
Ți-am adus mâncare.
Unul din frați a murit azi dimineață.
Mânăstirea nu mai e un loc sigur. Trebuie să pleci.
Trebuie să te ascunzi în pădurea Dentwich până se termină.
Starețul a zis sâmbătă
că Dumnezeu a trimis ciuma ca să ne spele de păcate.
- Ne pedepsește Dumnezeu? - Nu.
Trebuie să pleci.
Trebuie să te întorci la Dentwich.
Trebuie să pleci.
Osmund...
- Averill, ai să mori. - Și tu nu?
Vino cu mine.
Dacă părăsesc mânăstirea, îl trădez pe Dumnezeu.
Deja l-ai trădat.
Știi crucea martirilor din pădurea Dentwich?
Am să te aștept acolo în fiecare dimineață, timp de o săptămână.
Apoi am să plec.
Iartă-mă, Tată, sunt derutat. Mărturisesc, sunt în mare impas.
Te pot sluji în afara acestor ziduri?
Voi pleca, dar nu mă voi întoarce de la credința ta.
Arată-mi voia ta.
Tată, dă-mi un semn!
Sunt Ulric, trimisul episcopului.
Ce vă voi spune acum, trebuie să rămână între aceste ziduri.
Episcopul a auzit că ar fi un sat care n-a fost afectat de ciumă.
Se spune că este un refugiu contra molimei.
Multe sate n-au fost afectate încă de ciumă.
Se spune că sătenii de acolo sunt mai presus de moarte.
O mare greșeală.
Trăim vremuri grele.
Asemenea zvonuri fantastice
își găsesc ușor adepți printre oamenii mai puțin educați decât noi.
Tocmai de-asta nu putem da curs zvonurilor și superstițiilor.
Oamenii nu mai ascultă de Dumnezeu.
Trebuie să avem grijă ca turma Lui să nu caute răspunsuri în afara bisericii.
Trebuie să mă asigur personal că aceste sat este în regulă.
- Și cu ce te putem ajuta noi? - Satul se află în zona marilor mlaștini.
Am nevoie de un ghid, un om al Domnului care să ne conducă.
Niciun om de aici nu este potrivit pentru o asemenea sarcină.
Cu binecuvântarea episcopului, pot alege ce om vreau de aici.
Dar din respect, las alegerea la voia dvs.
- Vă duc eu acolo. - Nu, el este un novice.
- E nevoie de cineva experimentat. - Lăsați-l să vorbească.
Spuneți că satul este în marile mlaștini. Eu am crescut lângă Dentwich Forest.
Cunosc zona mai bine ca oricine.
Are experiența de care am nevoie.
Ne vei conduce acolo. Plecăm în zori.
Osmund, acel om este mai periculos decât ciuma.
Părinte, mă voi ruga pentru îndrumare.
Dumnezeu va fi cu noi.
Chiar dacă vei supraviețui, lumea de afară te va schimba.
Poate nu va fi așa, părinte.
Avem un ghid.
Dumnezeu nu mai are bărbați? Ne-a trimis un băiat?
- Te vei descurca, fiule? - Pot să vă conduc acolo.
Roagă-te să poți.
Cu asta le vom despărți capul de fund.
Cum adică?
Cât de multe știe?
Din câte se pare, Ulric nu i-a spus prea multe.
Satul în care mergem...
și-a întors fața de la Dumnezeu și l-a înlocuit cu un demon.
Sacrifică oameni.
Se mănâncă între ei și învie morții.
Îl vom captura pe liderul satului,
și îl vom duce înapoi pentru judecată și execuție.
Episcopul vrea să-l interogheze personal pe necromant.
Ce este un necromant?
Este acela care dezgroapă morții din pământ și îi readuce la viață.
Avem uneltele și voința necesară pentru a trimite pe oricine în Iad.
- Dumnezeu este cu noi. - Deci m-ați înșelat.
Întoarce-te la mânăstire dacă te simți înșelat,
sau vino cu noi și înfăptuiește lucrarea Domnului.
Să strângem și să plecăm!
E valabil și pentru tine, Swire.
Nu suntem așa răi pe cât crezi.
Suntem mult mai răi. Dar avem nevoie de tine în viață.
Sunteți numai potriviți să mă țineți în viață.
Am petrecut mulți ani în armata regelui, alături de Wolfstan și Griff.
Am să fiu sincer cu tine.
N-am întâlnit niciun demon până acum, dar asta nu ne va ține din drum.
- Ce s-a întâmplat cu el? - Ivo a fost capturat.
N-a vrut să vorbească, și francezii i-au tăiat limba.
Și el?
De Mold trebuie să te ții departe, asta dacă n-ai pe cineva de omorât.
Iar Dalywag este un torționar, un călău.
Se spune că este un hoț, un criminal și un violator.
Altfel este un tip bun.
- Și Ulric? - A avut nevastă și copil.
Eu am venit aici pentru bani,
dar Ulric a venit fiindcă așa i-a spus Dumnezeu.
- Arzi! - Nu sunt un demon!
Aveți milă de mine, vă rog!
Arzi demonule!
N-am făcut nimic.
- Trebuie s-o ajutăm. - Meriți să arzi!
- N-am făcut nimic. - Arzi, vrăjitoareo, arzi!
- Trăiești cu Diavolul! - Ce a făcut?
- A adus moartea în satul nostru. - Moartea nu vine la invitația oamenilor.
Nu e treaba ta, călugărule, Pleacă de aici!
La o parte!
- De ce e acuzată această femeie? - A otrăvit fântâna împreună cu Diavolul.
Acum jumate din săteni sunt morți.
Am binecuvântat apa ca să-i apăr pe săteni.
- Minciuni! - N-am făcut nimic rău.
Oamenii au început să moară după ce a fost ea la fântână.
- A mărturisit? - Nu, dar a văzut-o lumea.
Acum trebuie să ardă, ca să se rupă vraja asupra satului!
Dă-te la o parte!
A doua oară nu te mai rog.
Mulțumesc.
Să nu te mai oprești.
Vino, melc maro.
Cum răsare și apune soarele, așa ard sătenii vrăjitoarele.
Într-un sat din nord au ars 128 de vrăjitoare într-o noapte.
Asta înseamnă 16 pe oră, 8 ore la rând.
Până dimineață au omorât toate femeile din sat.
La sfârșitul săptămânii bărbații regulau porci.
Ciuma nu-i o pedeapsă suficient de mare.
Acum Dumnezeu ne pune să regulăm și porci.
Ai fost vreodată în satul pe care îl căutăm?
Nu, dar știu unde este.
Ne așteaptă Iadul acolo.
Dacă n-ai stomac pentru treaba asta, mai bine pleacă.
Voi lua eu și partea ta de recompensă.
De unde crede biserica că vine ciuma?
Eu nu cred că e pedeapsa lui Dumnezeu.
Eu zic că vine din Franța. De acolo ne vin toate relele.
De data asta nu ești prea departe de adevăr, Swire.
Acum trei veri am luptat în bătălia de la Crécy, în Normandia.
Armata regelui Edward nu avea nicio șansă.
Francezii erau de cinci de ori mai mulți decât noi.
Francezii?
Francezii...
Simțeau deja victoria.
În ziua aceea, pentru prima oară, arcașii noștri au folosit arcuri lungi.
Trăgeau mai repede și la distanță mai mare.
Săgețile francezilor nici măcar nu ajungeau la noi.
Ale noastre erau ca un nor întunecat și zumzăitor.
La sfârșitul zilei, câmpul era plin de morți și muribunzi.
Obiceiul era ca cei ce câștigă bătălia,
să ucidă muribunzii cu misericord-ul.
Misericord-ul este "curmătorul de suferință".
Îl înfigi la subraț, direct în inimă. Rapid și fără dureri.
Dar ziua aceea n-a fost una a milei.
Regele Edward a ordonat ca francezii care au supraviețuit
să fie uciși fără milă.
Mâini, capete, picioare, au fost tăiate.
Cea mai grozavă armată a Domnului
se transformase într-o hoardă de sălbateci.
Iartă-mă, dar ce legătură are asta cu ciuma?
În acea zi, am chemat moartea,
și de atunci n-a mai plecat.
Femeia pe care ai omorât-o,
nu era vrăjitoare.
De ce te-ai oferit voluntar, călugărule?
Ca să-l slujesc pe Dumnezeu.
Omorând vrăjitoare îl slujești pe Dumnezeu.
Femeia aceea era deja moartă.
Eu doar am salvat-o de la arderea pe rug.
I-am curmat suferința.
Uneori asta e tot ce poți face.
A zis să ne întoarcem.
Acolo unde mergem oamenii au devenit sălbateci.
Trebuie să fie un motiv cu totul special
care te-a făcut să pleci din mânăstirea aia caldă și frumoasă.
- Ai ceva să-mi spui? - Nu.
Știi care e meseria mea?
Sunt torționar. Scot adevărul din oameni.
Îi torturez ore în șir, fiindcă îi miros când mint.
Așa te miros și pe tine. În locul tău m-aș ruga în altă parte.
Ai încălcat vreun jurământ până acum, băiete?
Lasă-l în pace, Mold!
Înapoi!
Griff!
- Am spus înapoi! - Lasă-mă în pace!
Lasă-mă să mă uit.
Mă uit și atât.
Bine, prietene? Doar mă uit.
De ce nu ne-ai spus?
Îmi pare rău.
Călătoria lui se termină aici.
Prefer misericord-ul.
Vreau să mă spovedesc călugărului.
- Curând ne vom molipsi și noi. - Cine naiba ți-a cerut părerea?
Îl voi spovedi.
Vino, îți voi da iertarea de păcate.
Să-ți ții gura!
Te absolv de toate păcatele.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Tatăl nostru care ești în ceruri,
sfințească-se numele Tău, vie împărăția Ta.
Facă-se voia Ta, precum în cer așa și pe Pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele, dă-ne-o noua astăzi...
Lasă-mă puțin singur cu el.
Bine.
Mă bucur că ești tu cel care o face.
Rămas bun, prietene!
Îngropați-l!
- Pădurea Dentwich. - Cât mai e până la mlaștină?
Jumătate de zi, poate mai puțin.
Bazează-te doar pe tine. Dumnezeu și-a scurtat orizonturile.
Swire, stai de pază în noaptea asta.
A fost un act de curaj că i-ai dat lui Griff iertarea de păcate.
Crezi cu adevărat că sătenii de aici pot învia morții?
N-aș fi venit până aici dacă nu era așa.
Te îndoiești?
Cred că vânătoarea de necromanți și demoni
este mai mult pentru oameni decât pantru Dumnezeu.
Ai învățat multe de când ai plecat de la mânăstire.
Demonii și necromanții sunt printre noi.
O să te convingi singur.
Cât de curând.
Mă duc să mă culc.
Averill!
Treziți-vă!
Ulric, scoală-te! Wolfstan!
Ulric, sculați-vă!
- Ce s-a întâmplat? - Sunt niște bărbați acolo!
- Ce ai văzut? - Sunt în pădure.
- Câți? - Nu știu.
Nu știe.
Mold, ia-o înainte!
Așteptați...
Treci înăuntru! Acum!
Să nu mai miști capul!
Nu!
Doamne!
Unde e Ivo?
Ești teafăr?
L-am pierdut pe Ivo.
De ce ai părăsit tabăra?
Vorbește!
Am venit aici să mă întâlnesc cu o femeie.
- Și unde este? - Nu a supraviețuit pădurii.
Dumnezeu m-a pedepsit fiindcă am părăsit mânăstirea.
Dumnezeu are treburi mai importante de făcut.
Din cauza ta,
unul din oamenii mei e mort.
- Trebuie să plecăm acum. - Și dacă omul nostru este aici?
Ăștia erau doar niște hoți ordinari.
- Condu-ne la mlaștină! - Nu mai ascult de tine!
Ne vei conduce!
Sau vei rămâne aici singur și îți vei găsi sfârșitul.
Satul e dincolo de mlaștină. Care e planul?
Îl vom găsi pe eretic,
îl vom captura și îl vom băga în cușcă.
- Nu putem traversa mlaștina cu cușca. - Atunci o vom lăsa aici!.
Îl vom aduce pe el încoace.
Haide, băiete! Vino!
Ce vă aduce în satul nostru?
Căutăm adăpost.
Un loc unde să ne odihnim.
Atunci sunteți bineveniți.
Numele meu e Hob.
Eu sunt Ulric.
Ați fost atacați?
În pădure.
E bine că ne-ați găsit. Pădurea e periculoasă.
- Pot întreba ce căutați aici? - Aducem alinare suferinzilor.
Alinare? Pentru ce?
- Ciuma n-a ajuns aici? - Doar am auzit de ea.
Veniți!
Ce naiba se întâmplă?
Trebuie să le câștigăm încrederea ca să-l prindem pe necromant.
Nimeni nu face nimic fără să zic eu.
Vă vom da hrană și paturi.
Mâine dimineață vă vom escorta într-o zonă sigură a pădurii.
- Nu suntem bineveniți? - Ba da,
dar de ce ați vrea să rămâneți aici?
Aici găsiți niște găleți. Vă puteți spăla.
Nu e timpul să ne lăsăm orbiți de milostenie.
Dacă aici e Iadul, contați pe mine pentru Rai.
Tu n-ai să ajungi în Rai, Swire, crede-mă.
- Mă voi ocupa de rănile voastre. - Și eu mă voi ocupa de rănile voastre.
Rana aia trebuie tratată. Vino cu mine!
Las-o să se uite la rana ta.
- De unde ești? - De la mânăstirea Staveley.
- Ești îndurerat. - E chiar așa evident?
E vorba de o femeie?
- Nu e un păcat să iubești. - Am jurat credință Domnului.
Unui bărbat îi trebuie mai mult decât dragostea divină pentru a rezista.
Dorința n-ar trebui pedepsită.
- Ai soț? - Soțul meu a murit.
Îmi pare rău.
Dezbracă-te!
Trebuie să-ți tratez rana!
A începui deja să mă lase durerea.
- Se duce incredibil de repede. - Este un leac puternic.
Cum a murit soțul tău?
- Oameni ca tine l-au omorât. - Oameni ca mine?
Oamenii Domnului.
În biserica asta n-a mai călcat nimeni de mult.
- Ce ți-a făcut femeia aia? - Mi-a tratat rana.
Nimic de aici nu e ceea ce pare.
N-ați vrea să ne încălziți puțin?
Copilă...
- L-am găsit. - Unde?
În mlaștină.
În toate satele prin care am trecut cimitirele erau pline.
Aici nu văd nicio groapă, niciun cadavru arzând.
Nu-i poți învinui că n-a ajuns ciuma aici.
A mai fost trimisă o echipă aici înaintea noastră.
Patru bărbați. Niciunul nu s-a mai întors.
Erau conduși de unul ca mine.
Doar trimișii episcopului poartă acest medalion.
Fata aceea avea unul la fel la gât.
Să le urăm bun venit oaspeților noștri.
Ce este al nostru, este al vostru. Pentru oaspeții noștri!
De asemeni, vrem să mulțumim
că am fost ocoliți de cumplita ciumă ce bântuie pământul.
Dacă îmi permiteți...
Aș vrea să-mi exprim mulțumirea pentru ospitalitatea dvs.
Acum să ne rugăm!
Tatăl nostru care ești în ceruri, sfințească-se numele Tău,
vie împărăția Ta,
facă-se voia Ta, precum în cer așa și pe Pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele, dă-ne-o nouă astăzi...
Și ne iartă nouă greșelile noastre,
precum și noi iertăm greșiților noștri.
Amin!
Mă așteptam la o rugăciune, nu la întreg Tatăl Nostru.
Sunt mai multe femei decât bărbați aici.
Poate de-asta șeful este o femeie.
Nu te lăsa păcălit.
Diavolul sălășuiește aici, în oamenii ăștia.
Osmund...
Mă duc să iau puțin aer.
Am găsit-o în pădure.
A pomenit numele tău înainte să moară.
Iartă-mă, Doamne, că sunt supărat.
De ce mi-ai luat-o?
De ce m-ai trădat?
De ce?
De ce m-ai trădat?
Osmund...
Osmund!
- Osmund, ce te tulbură? - Am devenit niște animale.
Va trebui să fim mai mult decât animale pentru a izbăvi aici.
Nu văd niciun rău aici.
E doar un simplu sat care n-a fost atins de ciumă.
Suferința ți-a afectat inima. Revino-ți!
Ce-ți pasă? Tu n-ai inimă ca să suferi.
Am cunoscut și eu jalea.
Soția și copilul meu sunt acum la Dumnezeu.
Da...
În satul ăsta nu există ciumă.
Dar nu există nici Dumnezeu.
Și pentru asta vor suferi.
Ești timid?
Sunt urât și sunt creștin.
Asta nu este o combinație binevenită aici.
Dispari!
Când va fi îngropată?
Nu-ți face griji, mă voi ocupa de tot.
- Pot s-o mai văd o dată? - O vei vedea.
Vrei să spui că oamenii ăștia n-au de gând să ne facă niciun rău?
În special mie?
Am știut asta din clipa în care m-am uitat în ochii lui Ulric.
Dar nu știu de partea cui ești tu.
Vino cu mine!
Vino!
- Ce se întâmplă? - Ceva ca ar trebui să vezi.
Nu.
Ce s-a întâmplat?
Lasă-mă!
Beți și mâncați...
Ca un creștin, vei aprecia conceptul trădării.
Păstrează-te cu firea! Nu intra în panică!
Termină!
Nu-ți pierde mințile. Uită-te la mine, băiete!
Rezistă, băiete!
Târfa!
Acești creștini au venit în satul nostru,
susținând că doresc adăpost.
Am să vă spun care este scopul lor.
Au venit neinvitați în casele noastre aducând ura și vrajba.
Acesta este darul Domnului pentru noi! Acestea sunt cuvintele lui!
Iar acești bărbați minunați sunt ambasadorii lui.
13 secole de control și intimidare,
privesc la noi de după acele gratii!
Nouă nu ne place suferința.
Facem doar ce trebuie pentru a ne menține siguranța.
Molima, boala creștinilor,
a fost trimisă de Dumnezeul vostru pentru a-și decima poporul.
Vărsând sângele vostru creștin, vom ține ciuma la distanță.
Tu și turma ta credeți în aceste blasfemii!
Ucide-ne chiar acum, târfă!
Vă voi oferi tuturor șansa de a trăi.
Renunțați la Dumnezeul vostru răzbunător și veți fi liberi.
Păstrați-l și veți muri.
Niciunul dintre noi nu se va pleca în fața ta.
- Eu voi muri primul. - Cine vrea să trăiască?
Tu?
Mă voi lupta cu Ulric pentru șansa de a muri primul.
Alege unul.
Veți renunța la credință.
Prefer să ajung în Iad și să i-o trag maică-tii în fund.
Mama mea trăiește și nu prea adoră compania soldaților.
Haideți! Haideți, oameni!
- Mori în pace, prietene. - Așa voi face. Haideți!
Iubita mea și cu mine trăiam fericiți în păcat,
dar iubita mea s-a umplut de bube negre.
Dragostea noastră a fost de netăgăduit...
Chiar așa a fost.
Iar acum iubita mea putrezește într-un coșciug de lemn.
Acum vei învăța ce înseamnă durerea.
Nu aveți ce să mă învățați despre durere.
Nu te uita! Uită-te la mine, fiule!
Sânge din sângele nostru, alungă Sfânta Treime.
Oferim acest miel drept sacrificiu,
ca moartea să rămână departe de noi.
Sângele creștin, putred și bolnav,
în mlaștina noastră va fi vărsat.
Curvă blestemată, te omor!
Te deschid cu cuțitul, ai auzit?
Te tai în bucăți și le arunc!
Mai alege unul!
- Renunț la credință. - Nu! N-ai s-o faci!
Dacă o faci, te omor cu mâinile mele!
Jur că te omor!
Swire, ascultă-mă! Dacă renunți, vei arde în Iad!
- Mă întorc să vă eliberez. - Prietene, vei arde în Iad!
- Te vor omorî. - Nu te duce!
Jur pe Dumnezeu că te vor omorî.
- Nu te duce! - Jur pe Dumnezeu că te vor omorî!
Doamne, du-te! Renunț la tine pentru totdeauna.
Doamne... du-te! Renunț la tine pentru totdeauna.
Sfinte Duh, du-te pentru totdeauna!
Sfinte Duh... du-te pentru totdeauna!
Iisuse Cristoase, du-te pentru totdeauna!
Iisuse Cristoase... du-te pentru totdeauna!
Idolii falși au fost alungați.
Dumnezeu s-a dus. Sfântul Duh s-a dus.
Iisus Cristos s-a dus.
Acești oameni te vor conduce la ieșirea din sat.
Ești liber să pleci.
Unde mergem?
Nu!
Osmund...
- Vei renunța la Dumnezeu. - Lasă băiatul!
Lasă băiatul și alege un bărbat!
E doar un copil!
Acest călugăr a venit aici să ne readucă credința.
Astăzi, va renunța la propria credință.
În acea colibă este femeia pe care o iubește.
- Am adus-o înapoi pentru el. - Sunt mort, sunt în Iad.
Nu, Osmond, ai lăsat Iadul în urmă când ai traversat mlaștina.
Vino să trăiești aici cu noi.
Vino să trăiești cu femeia pe care o iubești.
La noi nu există mânie, nu există ciumă,
nu există Dumnezeu!
- De ce îmi faci asta? - Fiindcă îmi place de tine.
Renunță și vei fi împreună cu ea.
Du-te!
Osmund!
Nu te lăsa pradă tentației. Nu este ea!
Osmund! Osmund!
Averill...
Averill?
Nu! Vino încoace!
Averill!
Vino încoace!
Averill, uită-te la mine!
E-n regulă.
Ești cu Dumnezeu.
Curând, voi veni și eu după tine, îți promit!
Îți promit!
Te iubesc, Averill!
În numele Tatălui,
al Fiului,
și al Sfântului Duh, amin!
Averill este cu Dumnezeu.
La fel și eu.
Asta dovedește cât de cruzi sunt.
Chiar și pe cei ce îi iubesc, îi sacrifică în numele Domnului.
Osmund!
Băiatul nu a renunțat la Dumnezeu!
Nu mai ai nicio putere aici!
Hob, crucifică-i pe toți!
Nu ne poți face să ne întoarcem fața de la Dumnezeu!
Nu mă tem de tine, cățea păgână!
Ai terminat?
Aduceți caii!
Crucifică-ne și vei fi izbăvită!
Asta îți închipui, vrăjitoare?
Voi ați adus moartea pe pământul nostru.
De data asta ai spus adevărul. Am venit aici să vă aducem moartea.
Nu vă mai poate apăra de mânia Domnului!
Căiți-vă înainte să fie prea târziu!
Căiți-vă!
Vei renunța la credință!
Niciodată!
Nu!
Niciodată!
Opriți-vă!
Lasă-mă să vorbesc cu băiatul.
Ai procedat bine.
Vor muri de mâna Domnului.
Deschide-mi cămașa!
Eu sunt moartea!
Răzbunarea este a mea!
Mânia Domnului va pogorî asupra voastră!
Dumnezeu s-a reîntors.
Mișcă!
Unde ești?
- Iadul te așteptă cu brațele deschise. - Nu există Iad.
- Raiul nu te vrea. - Nu există Rai.
De ce? De ce ai urmat-o?
Fiindcă este frumoasă.
Și reală.
Cușca asta e reală.
Nu există Dumnezeu.
Unde ești?
Să nu omori! Îți aduci aminte?
- Îți aduci aminte? - Averill a trecut prin Iad!
Ce naiba e-n mintea ta sucită?
Te-ai gândit că poate Averill n-a murit niciodată?
Am găsit-o în pădure, rănită, dar în viață.
Nu-i adevărat!
Ba da, Osmund! Averill n-a murit. Era în viață.
Eu am drogat-o.
Am drogat-o!
Și de ce... Și de ce ai îngropat-o?
Fiindcă oamenii au nevoie de miracole,
și îl venerează pe cel care le face, oricine ar fi el.
Oamenii din sat au crezut în mine. La fel și tu.
- Averill era moartă! - Tu ai omorât-o.
Averill era moartă!
Era...
Era moartă.
Adu-o înapoi!
Te implor, adu-o înapoi!
Nu, nu pot.
Roagă-l pe Dumnezeul tău, poate ți-o aduce el.
Era moartă. Averill era moartă...
Nu e nimic frumos sau înălțător
în readucerea oamenilor la Dumnezeu.
Nu există loc în Rai pentru cei care au ucis.
Molima n-a servit vreunui scop înalt.
Cei care au scăpat de săbiile noastre în acea zi,
curând au căzut răpuși de boală.
N-au fost protejați nicio clipă de vrăjitoare.
Au fost pur și simplu izolați.
Și odată ce ciuma a traversat mlaștina,
au murit și ei.
Osmund!
Am ajuns.
Osmund...
Este un miracol că te-ai întors sănătos.
Cine e acolo?
Necromantul pe care trebuie să il ducem episcopului.
Vino încoace!
- Câți dintre voi au scăpat? - Destui.
Să aveți grijă de el.
Nu e nevoie.
S-a întors la Dumnezeu.
Nu l-am mai văzut niciodată.
Am auzit doar povești. Povești sumbre.
Că în anii ce au urmat, inima lui Osmund s-a răcit.
Că în umbra amărăciunii a descoperit ura,
și că în numele Domnului a ridicat sabia,
și răzbunarea a devenit crezul lui.
Cu ce vă pot ajuta?
Vă rog.
N-am făcut nimic rău.
Vă rog.
Ați ales femeia greșită.
Vreau să mărturisească, dar vreau să rămână în viață.
Nu...
Vă rog...
Osmund, nu vrea să mărturisească.
Ești sigur că e vrăjitoare?
Unde e?
Unii spun că a găsit-o pe vrăjitoare,
și că a torturat-o și a ars-o pe rug.
Alții spun că nu era ea.
Că și-a văzut doar vina în ochii ei acuzatori.
Aș vrea să cred că și-a găsit pacea,
și că va continua să vadă frumusețea lumii.
Și bunătatea.
Subtitrarea: VsubV-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro