Cu mult timp în urmă, într-un ținut îndepărtat,
a apărut un imperiu care se întindea de la câmpiile Chinei
până la malurile Mediteranei.
Acel imperiu era Persia.
Neînfricată în luptă,
înțeleaptă în victorie,
oriunde mergea sufletul persan, aducea ordinea.
Regele persan Sharaman domnea cu fratele său Nizam
după principiile loialității și frăției.
Regele a avut doi fii care l-au bucurat nespus.
Însă în ochii zeilor, familia regală încă nu era completă.
Nu până în ziua în care a fost martorului unui act de curaj
al unui băiat orfan de pe străzile din Nasam.
Dă-te din cale!
Încetează!
Oprește-te!
Fugi!
Fugi, Bis, fugi!
Stai aici.
Ne scapă!
Lăsați-mă!
În numele regelui!
- Cum te cheamă, băiete? - Dastan, sire.
Unde sunt părinții tăi?
Băiete...
Frate, lasă-l să urce.
Înduioșat de cele văzute, regele l-a primit pe Dastan în familia lui.
Un fiu fără sânge nobil și fără drept la tron.
Dar poate că altceva acționa în acea zi.
Ceva ce e dincolo de puterea de înțelegere umană.
În acea zi, un băiat cu rădăcini incerte,
a devenit prinț de Persia.
15 Ani mai tarziu.
Granițele Persiei.
Traducerea și adaptarea: Kprice Subtitrări-Noi Team
www.subtitrari-noi.ro
Legendarul Alamut! E mai încântător decât credeam.
Frumusețea e înșelătoare, Prințe Tus. E un oraș ca oricare altul.
Dacă e slabă țară, sunt slabi și oamenii.
S-au umilit trădând, iar acum vor plăti.
Tatăl meu a fost clar. Nu trebuie să ne atingem de Alamut.
Unii îl consideră sacru.
Cum înțeleptul nostru tată nu se află aici, decizia îmi revine mie.
Un ultim sfat pentru nobilul meu unchi și cei doi frați ai mei,
fidelul Garsiv și...
Unde-i Dastan?
Haide! Am pariat toți banii pe tine. E chiar jenant!
De ce nu încerci tu?
Asta-i tot ce poți?
Prințe Dastan!
Unde-i Prințul Dastan?
Prințul Dastan nu-i aici.
Alteță, vă rog.
Prințul Tus a convocat un consiliu de război.
Vin imediat.
Cel mai bun spion al nostru a interceptat o caravană
care pleca din Alamut cu săbii.
Spade de cea mai bună calitate, cu lamă de oțel.
Sunt prada de război promisă de domnul Kush lui Alamut.
Vând arme dușmanilor noștri, Dastan.
O astfel de săgeată l-a omorât pe calul meu Koskan.
Sângele lui va curge pe străzile din Alamut.
Sau soldații noștri vor cădea de pe zidurile lui.
Ordinele erau să-l supunem pe Koscan, nu să atacăm orașul Alamut.
Înțelepte cuvinte, frățioare.
Cuvintele nu-i vor opri pe dușmanii noștri.
Odată înarmați, vor ataca.
Vom ataca în zori.
Dacă asta e decizia ta, lasă-mă să mă duc eu înainte.
- Ce părere ai, Garsiv? - Eu conduc armata Persiei,
Dastan conduce o companie a rebelilor stradali.
Poate n-or ști bunele maniere, însă se descurcă în război.
Onoarea primului sânge vărsat trebuie să fie a mea.
- Garsiv, ai mâna pe spadă. - Acela e locul ei.
Frații mei... mereu puși pe ceartă.
Se spune că prințesa din Alamut e de-o frumusețe fără egal.
Să mergem spre palatul ei să verificăm dacă-i adevărat.
Nimeni nu-ți contestă curajul, Dastan.
Dar încă nu ești pregătit.
Cavaleria lui Garsiv va deschide calea.
Prințesă Tamina, armata persană n-a plecat.
Din cauza credinței nu acceptă alt adevăr care nu este al lor.
Poate c-ar fi prudent să nu vă apropiați atât de mult.prea mult.
În loc de credință, le-ar trebui ochi mai ageri și o țintă mai precisă.
Întruniți consiliul.
Spuneți-le că sunt la Marele Templu. Trebuie să mă rog.
La Marele Templu... În mii de ani, Alamut n-a mai fost cotropit.
Totul se schimbă odată cu trecerea timpului.
Nimeni nu știe asta mai bine decât noi.
Mai spune-mi o dată, de ce nu-l ascultăm pe fratele tău?
Pentru că Garsiv vrea să atace în zori.
Ar fi un masacru.
Alamutienii vor fi ocupați cu paza intrării principale.
Vom intra prin lateral.
Ești beat?
Intrarea noastră.
Sunt două porți. Cea externă e ușoară,
însă cea internă e imposibilă.
Mecanismul de deschidere e păzit din două turnuri de supraveghere.
Mereu există o cale de-a intra, Bis.
Voi intrați prin intrarea externă. Pe cea imposibilă lăsați-mi-o mie.
N-o să fii mulțumit până nu ne vei omorî.
Frumoasă replică, Bis. Mă rănești.
Dați alarma!
Ajutor!
Ține asta.
Ferește-ți spatele!
- Au deschis poarta. - E omul lui Dastan. A intrat.
Dastan a reușit.
Mergeți spre poarta estică.
Încolonarea spre poarta de est!
Au intrat prin poarta de est.
Dărâmați coridoarele dinspre cameră.
Prințesă...
Plecați acum! Toți!
Știi ce trebuie să faci.
Mai presus de orice, să-l duc într-un loc sigur.
Dați-vă din cale!
Plecăciunile și miresmele n-or să-ți mai folosească la nimic acum!
Sunt mai consistente decât crezi.
O sa vezi.
Măcar o dată, poveștile sunt adevărate.
Am descoperit că fabricați arme pentru dușmanii Persiei.
- Arătați-ne unde sunt. - Nu avem fierari aici.
Dacă am fi avut arme, ați fi avut dreptate.
Spionii noștri vă contrazic. Evitați să suferiți.
Nu există suferință sau tortură care să vă facă să găsiți ceva ce nu există.
Sunt cuvinte înțelepte ale cuiva care ia în considerare
o rezolvare politică.
Acordați-i mâna viitorului rege al Persiei.
Prefer moartea.
Da, se poate rezolva.
Prințe Tus!
Promiteți-mi că oamenii din Alamut vor fi tratați cu indulgență.
Leul Persiei! Leul Persiei!
M-au supranumit Leul Persiei!
Nu prea ai fost bun la executat ordine, Dastan.
- Pot să-ți explic, Tus. Eu... - Nu. Nu.
Nu, trebuie să sărbătorim acest lucru!
Există totuși o tradiție. Pentru c-ai avut onoarea primului atac,
îmi datorezi un dar, un omagiu.
Ce pumnal superb!
Ti-a câștigat orașul și prințesa, cred că e un omagiu suficient.
Cred că da.
Mesajul acesta abia a sosit, prințe. Sunt vești bune.
Tatăl vostru și-a întrerupt rugăciunile din palatul oriental
pentru a se întâlni cu noi.
O vrea să ne felicite pentru marea victorie.
Primiserăm informații că Alamut deveniseră dușmanii noștri.
Informații? E nevoie de mai mult decât de niște simple informații
pentru asedierea unui oraș sfânt cu trupele mele!
Această inițiativă nu va fi pe placul aliaților noștri.
Dar tu cu siguranță nu te-ai gândit la asta.
Nu te uita la unchiul tău, băiete.
Decizia și consecințele acesteia trebuie să mi le impuți mie.
Știu că ești nerăbdător să porți coroana,
dar crede-mă când îți spun că încă nu ești pregătit.
Nimeni nu știe mai bine decât tine, tată.
Pentru că apreciez mult încrederea ta, voi pleca eu însumi în căutarea armelor.
Nu voi mai apărea în fața ta
până nu voi avea dovada că Alamut te-a trădat.
Nebunule, e foarte dificil!
Frate! Frate!
Am descoperit tunelurile din partea orientală a orașului.
- Acolo mă duc. - Dar vei pierde petrecerea.
Tu și cu Garsiv aveți grijă de tata cât sunt plecat.
Te-ai gândit la un dar pentru a i-l duce omagiu?
Bineînțeles.
- Bis, cadoul. - Ce?
- L-am pierdut temporar. - Știam c-o să uiți!
Mantia de rugăciune a regentului din Alamut.
E cea mai sacră din ținutul Orientului.
Va fi un dar pe care regele îl va aprecia.
Ai luptat ca un adevărat războinic pentru mine, Dastan!
Mă bucur să-ți pot întoarce favoarea.
O bijuterie rară.
Prezintă-i-o regelui pentru mine în seara asta, Dastan.
Ești sigur că vrei să-ți mai iei o soție, frate?
Ascultă-mă, Dastan.
Însurându-mă cu prințesa îmi voi asigura loialitatea poporului ei.
Nefiind legată de noi, devine extrem de imprevizibilă.
Dacă tatăl nostru nu va fi de acord cu această căsătorie,
vreau ca tu să-i curmi viața cu propriile tale mâini.
Voi fi escortată de prințul Dastan, Leul Persiei.
E plăcută senzația de-a fi aclamat pentru distrugerea unui oraș nevinovat, nu?
Și eu mă bucur să te cunosc, prințesă.
Dați-mi voie să vă spun
că dacă pedepsirea dușmanilor regelui meu e o crimă,
voi fi bucuros s-o repet.
Atunci ești un adevărat prinț al Persiei.
Brutal și lipsit de onoare.
Nu face greșeala de a crede că mă cunoști, prințesă.
Ce mai e de aflat?
Așteaptă aici, cu Alteța Sa.
Dacă credeți că sunteți în stare,
v-aș sugera un dram de umilință când veți fi prezentată regelui.
O spun pentru binele tău.
Îmi contempli tatăl, unchiule?
Într-o zi vei avea plăcerea de-a fi fratele regelui, Dastan.
Cât timp îți vei îndeplini principala datorie,
totul va merge strună.
Și care ar fi aia?
Să ai grijă ca paharul să-i fie plin.
Am aflat că încă unul dintre fiii mei
a intrat în rândul marilor războinici persani.
Ce frumos! Mulțumesc.
Ne-ai lipsit, tată.
M-am rugat pentru tine și pentru frații tăi, Dastan.
Familia, legătura ce unește frații,
aceasta e spada ce ne apără imperiul.
Mă rog ca această spadă să rămână puternică.
Speram ca faptele mele să salveze viețile oamenilor noștri.
Un om bun ar fi procedat ca tine, Dastan,
acționând curajos pentru a obține victoria
și a salva vieți.
Însă un mare om ar fi împiedicat producerea atacului,
un om mare s-ar fi opus deciziei invaziei.
Indiferent cine ar fi dat ordinul.
Copilul pe care l-am văzut în acea piață
avea mijloacele pentru a deveni nu doar bun,
ci pentru a deveni mare.
Între timp... ți-am adus un dar.
Unii s-au îndoit de decizia mea de-a accepta un copil de pe stradă
în familia mea, însă eu am văzut un băiat care nu era nobil prin naștere,
însă avea un caracter nobil. Un spirit de rege.
Mulțumesc, tată.
Îți mulțumesc, tată.
Permite-mi să-ți ofer mantia de ceremonii a regentului din Alamut.
Ce dorești să-ți ofer în schimb?
Braham!
V-o prezint pe prințesa Tamina.
Tus vrea să creeze o legătură cu poporul ei prin căsătoria cu ea.
Îmi doresc consimțământul tău.
În toate călătoriile mele,
nu mi-a fost dat să văd un oraș mai încântător, Alteță.
Era înainte ca hoarda voastră de călareți de cămile să-l ocupe.
Ați fi într-adevăr o regină excelentă.
Da, numai că Tus deja are un număr mare de soții.
Dastan, cred că tu ai risca mai puțin dacă această bijuterie
te-ar aștepta în camerele tale.
Prințesa din Alamut va deveni prima ta soție.
Nu spui nimic, Dastan?
E viteaz în fața a o sută de dușmani,
însă în fața căsătoriei înlemnește de frică.
Cred că acum oricine poate spune că nu e un lucru înțelept.
Vreau să beau ceva.
Dați-vă deoparte! Faceți loc!
Tată!
Cineva a otrăvit mantia!
- Vă rog, salvați-l! - Dastan i-a dat-o!
- De ce? - Vă rog să-l salvați!
- El e criminalul! - Să-l ajute cineva, vă rog!
Opriți-l! Stai!
- Bis! - Vino cu mine!
- Ce vrei să faci? - Știu cum să ieșim de aici.
Vei avea nevoie de ajutorul meu.
Să mergem!
- Inchideți poarta! - În partea aia!
Inchideți poarta!
Uitați-l! Prindeți asasinul!
E pe calul meu! Mi l-a furat!
Supușii mei loiali,
întreaga lume deplânge moartea iubitului nostru rege.
Suntem toți mâhniți de pierderea sa.
Faptul c-a fost ucis de prințul Dastan
nu face decât să ne îndurereze și mai mult.
Nu mi-am ucis tatăl.
Mantia mi-o dăduse fratele meu. Tus a făcut asta.
Acum va fi încoronat rege.
Nu mi-am ucis tatăl.
Te cred.
Nu trebuia să fii aici. Nu trebuia să te las să vii.
Dar m-ai lăsat.
I-am promis fratelui meu că te voi ucide dacă nu vei fi a lui.
Soluția ar fi să mă săruți și după aceea să mă ucizi.
Însă o soluție mai bună ar fi...
să te ucid eu pe tine!
Și să te îngrop în nisip.
Poate am putea găsi o altă soluție.
Soluția ar fi să mă săruți și după aceea să mă ucizi.
Dar o soluție mai bună ar fi...
să te ucid eu pe tine.
Dă-mi ce mi-ai furat, persanule!
Nu!
- Ai văzut și tu? - Ce să văd?
Ia din nou spada aia și jur că-ți rup mâna.
"Din nou"?
- Ai folosit tot nisipul. - Poftim?
Ce-i asta?
Incredibil!
Când verși nisipul, te întorci în timp.
Numai cel ce folosește pumnalul știe ce s-a întâmplat.
Poate schimba cursul evenimentelor, poate anula timpul, și doar el ar ști.
Care e limita maximă? Răspunde-mi, prințesă.
Mi-ați distrus orașul.
Iată motivul invaziei noastre. Era din cauza acestui pumnal.
După luptă, Tus l-a cerut ca tribut, eu n-am dat atenție, însă acum înțeleg.
Cu el poate face orice.
Poate schimba cursul unui moment critic în luptă,
poate afla anticipat mișcarea unui dușman.
N-ar fi un simplu rege,
ci cel mai puternic pe care l-a avut Persia,
mai mare chiar și decât tatăl meu.
A fost vorba doar despre pumnal.
Într-o zi, fratele meu va trebui să răspundă în fața justiției.
De asta am dublat recompensa pentru capturarea lui.
Între timp mă voi ocupa de imperiul nostru
așa cum și-ar fi dorit tatăl nostru.
O nouă domnie a început.
- Ce faci? - Garsiv nu poate fi departe.
Are cel mai rapid cal din imperiu. Așa se vor confunda urmele.
Care urme? Unde pleci?
La Abrat, unde îl înmormântează pe tatăl meu.
Ești căutat pentru uciderea lui și vrei să mergi la funeraliile lui,
- alături de mii de soldați persani? - Va fi și Nizam, singurul în care
am încredere. Va înțelege c-a fost o capcană a lui Tus.
Dă-te deoparte, prințesă.
Străzile din Abrat mișună de soldați persani.
Nu voi merge pe stradă, o voi lua prin valea oaselor.
Nimeni nu se aventurează prin acel deșert, e plin de ucigași periculoși.
- Da, așa se spune. - Planul tău e sinucidere curată!
Fratele meu l-a ucis pe tata și-a m-a acuzat pe mine de vărsarea sângelui lui.
Dacă voi muri încercând să îndrept asta, așa să fie.
Îndrăznești să mă lași aici, în mijlocul deșertului?
Nobilul Dastan părăsește o femeie lipsită de apărare în țara nimănui.
Vocea onoarei tale prețioase nu are nimic de spus?
Doamne, dă-mi puterea de a nu o ucide.
Încălecați. Nu poate fi departe.
Fără nisipul potrivit e un pumnal ca oricare altul.
Și nici măcar nu-i prea ascuțit.
- Mai există nisip din acesta? - Bineînțeles că nu.
Unde mai găsesc altul?
Încearcă să stai cu capul în jos și să-ți ții respirația.
- Ai găsit ceea ce căutai, prințe? - Fă pași.
Dacă n-o să poți să-i arăți unchiului tău cum funcționează pumnalul,
de ce ar trebui să te creadă?
Nu e treaba ta, prințesă.
Ai un mers foarte maiestuos. Pieptul înainte, capul sus,
pașii mari și apăsați, ca a unui adevărat prinț persan încrezut.
Fără îndoială din cauză că de când erai mic ți s-a tot spus că lumea îți aparține.
- Iar tu chiar ai crezut. - Nu m-am născut la palat, ca tine.
M-am născut în suburbia din Nasaf,
unde pentru a supraviețui trebuia să mă lupt cu unghiile și dinții.
- Și cum ai devenit prinț? - Regele a trecut într-o zi prin piață,
și el... nu știu... el...
el m-a găsit.
M-a luat cu el și mi-a dăruit o familie și o casă.
Ceea ce priveai
era mersul cuiva care tocmai a pierdut totul.
Bun venit în valea oaselor, Alteță.
Ce n-aș da pentru o picătură de apă!
Mai mult decât avem dacă tot ai golit plosca acum o oră.
Nu m-am născut în deșert ca persanii înțepați și furioși.
Constituția mea e mult mai delicată.
Poate răzgâiată ai vrut să spui.
Fântânile din Alamut sunt renumite pentru apa limpede și rece.
Dacă vă gândeați mai mult să vă păziți orașul în loc să vă admirați fântânile,
acum nu te aflai aici.
Miracol! Am redus-o la tăcere pe prințesă!
Tamina.
Tamina!
Mă auzi?
Da, Dastan, te aud.
Știi unde te afli, persanule?
Dar chiar și așa ai intrat?
În inima Sudanului e un trib de războinici cunoscuți drept baka.
Sădesc frica în inima celor pe care îi întâlnesc.
Acești baka sunt maeștri în aruncarea cuțitului.
Mânuirea tăișului e un dar pe care l-au primit de la însuși Creatorul.
Ținta lor e atât precisă încât pot decapita 3 oameni dintr-o lovitură.
Dacă aș fi în locul tău, eu n-aș încerca.
Știi de ce? El e Seso. E un baka.
Am avut norocul de a-i salva viața, ceea ce înseamnă că-mi va fi mereu dator.
Spune-mi, persanule, ai un motiv bun pentru care n-ar trebui să-i spun lui Seso
ca următoarea aruncare să fie mai sus?
- Deci? Ea e? - Da.
Ai avut dreptate, nu-i deloc rea.
Ar putea mirosi mai bine, dar oricum, afacerea-i încheiată.
- Isteață prințesă. - Afacere? Ce afacere?
- Ce prinț mărinimos... - Ce prințesă amabilă...
Ce te-ai mai speriat de leșinul meu fals,
și ce repede ai sărit în ajutorul frumoasei adormite...
- Cine a spus că ești frumoasă? - Atunci de ce nu reușești
să-ți dezlipești ochii de pe mine?
Tu ești... Eu... n-am încredere în tine.
Și nu ești genul meu.
Nu sunt o sclavă amărâtă, sunt mai mult decât capabilă
- să spun ceea ce gândesc. - Prea mult, după gustul meu.
Da, va fi un câștig.
Ce vrei să faci cu ea?
Da, spune-i, nu vezi ce îngrijorat e?
- Scuză-mă o clipă. - Da.
Chiar dacă mi-e greu să recunosc, aveai dreptate.
Am văzut ceva care mă interesează.
- Dastan, ascultă-mă. - Când unchiul meu va vedea
puterea pumnalului, mă va crede.
Dastan, știu că n-am fost complet sinceră cu tine.
Dar minciunile tale sunt foarte ingenioase.
Sunt apărătoarea unei alianțe divine.
- Da, cum să nu. - Acel pumnal e sacru.
Cel căruia i-a fost furat îl ducea într-un loc sigur.
- Dacă pică în mâinile cui nu trebuie... - Am eu grijă de pumnalul tău.
Nu vrei să pierzi asta.
Nu-ți înțelegi ce este în joc!
Zeii trebuie să-l apere, nu oamenii!
Sunt zeii tăi, nu ai mei. Hai să mergem!
Vino!
- Curse de struți. - Da, în fiecare marți și joi.
Compensează lipsa frumuseții cu spiritul de luptă.
Și e ușor să măsluiești cursele.
Am auzit povești îngrozitoare despre locul acesta.
Sclavi însetați de sânge care își ucid stăpânii?
Frumoasă poveste!
Povestea e dezvoltată mereu, dar nu-i adevărată.
- Dar scheletele pe care le-am văzut... - Le-am cumpărat de la un țigan ambulant.
Mi-am creat această reputație pentru a-i pune pe fugă
pe cei mai vicleni invadatori care s-ar abate prin părțile astea.
Știi despre ce vorbesc? Taxe!
Persanii ăștia... Armata, fortărețele, străzile...
Cine plătește toate astea? Micul întreprinzător.
Așa c-am început o adevărată campanie de răspândire a unei false plăgi.
Am răspândit-o ca pe o boală venerabilă de un turc într-un harem.
Admiră agilitatea struțului!
Înainte, frumosule!
Ce-mi place!
Perceptorii de taxe stau departe de mine și clienții mei și toată lumea e mulțumită.
Fetele, uite! Fetele!
Nu sta! Mișcă-te!
Dacă spargi ceva, plătești. Îți decontez din salariu.
Degeaba te uiți așa. Ai să vezi că așa fac.
Fă-ți treaba și controlează mulțimea. Mulțumesc.
Încep să cred că înțelegerea noastră va merge foarte bine, tinere.
E înțepată! Unde ai găsit-o?
La piața de sclavi.
Mergeam în Irak s-o schimb pe o cămilă când m-a atacat.
- Cămilele sunt mai bune. - Nobile șeic Amar,
îți apreciez ospitalitatea și spiritul întreprinzător,
dar dacă ai putea să-mi dai proviziile pe care...
Știi ceva, persanule?
Semeni incredibil de mult cu nenorocitul de prinț care a fugit
după ce l-a omorât pe rege.
- Ți-am povestit vreodată de baka? - Da, mi-ai spus.
Nimic nu-i mai frumos decât o poveste bună, dar a ta e îngrozitoare.
Auzi, s-o dai la schimb pe o cămilă.
Uită-te la ea. Valorează cel puțin două.
Cât despre tine, tinere, știai că fratele tău a oferit o recompensă
care, fie vorba între noi, depășește imaginația?
I-aș preda-o și pe mama pentru cantitatea aia de aur.
Ce vrei? Nu știi cum era mama.
Du-l la avanpostul persan.
Stai! Așteaptă!
- Frumos cuțit. - Nu-i mare lucru.
- Nu valorează nimic. - Serios?
Topește-l și păstrează nestematul.
Ce faci, băiete?
Nu! Riști să-mi ucizi un struț.
Veniți încoace!
În locul tău n-aș face asta.
Uită-te la asta. Ajunge!
Fără capre la proțap după cursă, m-ai auzit?
Hai să mergem!
Prindeți-l! Stați!
- Deschide poarta! - Dă-mi pumnalul.
- Nu-i momentul potrivit... - Dă-mi pumnalul!
Să nu crezi că nu m-am gândit.
Mișcă, prințesă!
Prindeți-l!
Dastan!
Persanule!
Asta căutai?
Cheile?
Nu se va termina așa!
Vor veni toți la înmormântarea tatălui meu.
Sunt o sută de soldați persani care păzesc acea intrare.
Poate chiar mai mulți.
Dacă vrei să rămâi în preajma pumnalului, trebuie să mă ajuți să intru în Abpat.
Sunt o mulțime de demnitari străini. Cu siguranță cunoști câțiva.
Nu puteai găsi unul mai ușor?
Cei din Kush sunt de viță nobilă, ar trebui să fii onorat.
Da, foarte onorat.
Dastan, unde este pumnalul?
Poți să mă percheziționezi, dar va trebui să fii foarte meticuloasă.
Tus nu-i aici. Probabil e încă la Alamut.
Mai există nisip ca cel cu care e umplut pumnalul ascuns în Alamut, nu-i așa?
De asta Tus a rămas acolo.
Asta caută armata noastră.
Trebuie să-i trimit un mesaj unchiului meu să se întâlnească cu mine.
Imposibil.
Dificil, dar nu imposibil.
- Nu demonstrezi decât că ești nebun. - Și de ce pari așa impresionată?
Dați-vă din cale! Faceți loc!
- Întoarce-te! Întoarce-te! - Ce?
Mereu îmi cumpărai din astea când eram mic.
Iar tu le scuipai semințele pe Garsiv.
- N-ar fi trebuit să mă aduci aici, Dastan. - N-am avut de ales, unchiule.
Vino după mine.
Nu l-am ucis pe tata.
- Știi că niciodată n-aș face așa ceva. - Faptele tale afirmă contrariul.
Dar n-am avut altă opțiune, a trebuit să fug.
Tus mi-a dat mantia. El este cel care a otrăvit-o.
- Dastan... - Dar el nu-i aici, nu?
Nu e la înmormântarea tatălui său, a rămas în Alamut.
Aliații vor vedea că invazia a fost justificată.
Căutarea armelor din Alamut este importantă.
Da, dar nu și dacă nu există.
Invazia în Alamut e o minciună.
Tus vrea putere, de asta l-a omorât pe tata.
Iar acum nu caută arme, ci un tip de nisip
- care umple un dispozitiv mistic. - De asta m-ai chemat aici, Dastan?
Pentru dispozitive mistice?
Îți amintești că după luptă Tus a pretins pumnalul pe care îl aveam?
Acel pumnal este motivul pentru care a invadat orașul Alamut.
- Ai cu tine acest pumnal? - Da.
Are puteri incredibile.
E cumva o glumă, Dastan?
Ce? Nu, era acolo.
Unde-i așa-zisa ta dovadă?
Tamina...
Eu... Ea...
Ai mâinile arse.
Da, de când am încercat să-i scot mantia tatălui tău.
S-a întâmplat ceva, Dastan?
- Nu. Nu... - Ești sigur?
Știi că poți avea încredere în mine, băiete.
Numai că... Tus e fratele meu.
- Cum de m-a putut trăda așa? - Nu știu, Dastan.
Poate că niciodată nu te-a respectat așa cum meriți și n-a văzut în tine
decât pe cineva de care s-ar putea folosi.
Cineva care să-i umple paharul.
Între mine și tatăl tău era altceva.
Aveam același sânge, Dastan.
De câte ori a spus tata că l-ai salvat de acel leu?
- Era povestea lui preferată. - Da, una dintre multe altele.
Ba nu, aceea era preferata lui.
Mă tem că vorbești cu dublu sens.
Stai, Dastan!
Criminalule!
Nu l-am ucis pe tata!
Dați-vă din cale! Dați-vă din cale!
Prindeți-l!
Ce-o să mai faci acum?
Dnelor...
Prințe Garsiv!
Unde este?
Garsiv.
- Nu eu l-am ucis pe tata. - Atunci vei fi iertat.
După ce-ți va cădea capul.
Nu ne mai batem cu bețe, frățioare.
Asta-i tot ce poți?
- Maiestate, credeam că rămâneți la Alamut. - Spune-mi despre Dastan, unchiule.
Dastan a venit în Abpat să mă omoare. În piață.
Abia am scăpat.
Tus, moartea mea ți-ar slăbi regatul.
Dastan vrea să înceapă o rebeliune.
- Vrea tronul? - Mă tem că da, Alteță.
Dacă va fi judecat, îi vom oferi o scenă pentru planul său.
Sfatul meu ar fi să se evite procesul.
Nu-l duce la Nasaf viu.
Oricare ar fi nelegiuirile lui Dastan,
un proces public va demonstra cel mai bine ce fel de rege intenționez să fiu.
Un om puternic care respectă legea. Nu suntem sălbatici.
Devii un rege mai bun cu fiecare zi.
Dastan trebuie găsit și adus în fața justiției.
Trebuie să vorbesc cu musafirii noștri.
Alteță, au obiceiuri destul de neobișnuite. Servitorii au văzut anumite lucruri,
au auzit zgomote ciudate, iar acum câteva zile
unul dintre cai a dispărut.
Asigură-te că servitorii își vor ține gura închisă
sau promit că vor dispărea și ei.
Am o altă misiune pentru tine, Hassasin, dar va trebui să te grăbești.
- Prada ta deja a fugit. - Ai adus ce ți-am cerut?
Practicile acestea nu interferează cu simțurile tale?
În transă avem viziunea viitorului,
viziunea morții,
E un destin... și un blestem.
În transă găsim orice.
Chiar și pe nepotul tău, pe prințul Dastan.
Atunci sper c-o să vezi mai mulți morți... în curând.
Stai jos! E o patrulă persană!
Garsiv...
Ce altceva îmi ascunzi?
Și ei te-au părăsit, probabil sătui de înjunghieri pe la spate și minciuni.
N-am avut de ales, a trebuit să te abandonez.
Să-nțeleg că unchiul tău nu te-a ascultat?
Nu Tus e cel care l-a omorât pe tata. Nizam a făcut-o.
- Unchiul tău? - Aveam mâinile arse.
A spus că s-a ars când a încercat să-i scoată mantia tatălui meu,
dar am recapitulat de multe ori în minte, nici nu s-a atins de mantie.
Probabil a atins-o mai înainte.
Nizam a otrăvit-o.
Ce pot schimba câteva clipe pentru unchiul meu?
Nimic.
Mi-a ucis tatăl pentru mai mult decât un pumnal.
De ce nu-mi spui?
Ești iute de mână.
Dar și eu la fel.
Dacă îl vrei înapoi, spune-mi totul.
Fără alte minciuni și înșelătorii.
Putem pleca de aici?
Numai o prințesă ar putea genera o furtună de nisip.
Nazim ne caută să ne omoare. Mă vrea mort.
Trebuie să aflu de ce.
În Alamut bate inima vieții de pe Pământ.
Clepsidra zeilor.
Cu mult timp în urmă, zeii au încredințat-o oamenilor,
dar a rezultat doar lăcomie și trădare.
Așa că au trimis o furtună de nisip
pentru a distruge și a rade totul de pe fața Pământului.
Însă o fetiță a rugat zeii să ofere omenirii încă o șansă.
Și-a oferit viața în schimb.
Văzându-i puritatea, zeii și-au amintit de potențialul uman de a face bine
și au închis nisipul în clepsidră.
Pumnalul a fost dăruit fetiței care a salvat umanitatea.
Ea a devenit primul gardian.
Doar lama pumnalului poate deschide
Clepsidra Timpului pentru a-i scurge nisipul,
dar va rămâne deschisă un singur minut.
Și dacă cineva înfige pumnalul în clepsidră și îl scurge în același timp?
Nisipul s-ar scurge la nesfârșit.
Te-ai putea întoarce în timp de câte ori ai dori.
Da, dar este interzis.
Când tatăl mei era mic, Nazim i-a salvat viața la vânătoare.
Într-o zi, cei doi prinți vânau un cerb superb.
Dar au întâlnit un leu care vâna oameni.
Nazim l-a salvat pe Sharaman.
Tatăl meu ne-a spus povestea de foarte multe ori.
- Nu înțeleg. - Nazim vrea să se întoarcă în timp
și să inverseze ce a făcut, să nu-mi mai salveze tatăl,
să-l lase să moară.
Așa ar fi rege o viață, iar frații mei nu s-ar mai naște.
A trecut furtuna.
Dastan, nisipul din clepsidră este extrem de puternic.
Deschizând pumnalul cât se află în clepsidră, va sparge sigiliul.
Distrugerea clepsidrei va face
ca Nisipurile Timpului să nu mai poată fi oprite.
Odată cu ele va reveni mânia zeilor, care va distruge totul în cale.
Întreaga omenire va plăti pentru această trădare.
Asta-i tot ce va rămâne din noi.
Gardianul secret al templului din afara orașului Alamut e într-un sanctuar.
E singurul loc în care pumnalul ar putea fi ascuns în siguranță
și e singura cale de a opri acest Armaghedon.
Acesta este adevărul, Dastan.
Dă-mi pumnalul înapoi, să-l pot duce acolo.
Nu pot face asta.
Vin cu tine.
Mă vei ajuta?
Putem sta de vorba aici sau poți urca pe cal.
Călătoria noastră e binecuvântată.
Vom opri să luăm apă și vom traversa munții înainte de lăsarea serii.
Chiar îți place să-mi spui ce să fac, nu-i așa?
Doar pentru că te pricepi de minune să execuți ordinele.
Nu-ți forța norocul...
Dastan!
Ați fost atât de grăbiți să plecați încât nici nu ne-am luat la revedere.
Vă urmărim de o săptămână!
Dezordinea pe care ati facut-o a durat două zile!
Cursa mea iubita...
Toti struții au fugit.
Vezi struțul de acolo? Uită-te la el.
E singurul care a mai rămas din imperiul meu de pariuri.
Și oricât de bun organizator ai fi, nu poți organiza o întrecere între struți
cu un singur struț! Mă înșel?
Da, domnule. Vino cu mine.
Știai că struții au tendințe sinucigașe?
Uită-te la bietul de el.
Era un mare campion, iar acum trebuie să-l veghez zi și noapte
să fiu sigur că nu face vreo prostie.
Singura cale de a-mi recupera nefericitele pierderi
a fost să-i găsesc pe cei doi tineri amorezați
care au adus acest nor negru asupra mea.
Da, voi avea nevoie de prețul pus pe capul tău.
Fratele tău va fi încântat să te vadă.
Fuioare persane de nisip. Apar ca niște...
- Sheik, ascultă-mă! - Au auzit destule.
- Frumos cuțit. - Nobile Sheik,
facem o călătorie sacră spre templu.
Templu? Ce templu? Nimic nu-i mai sacru decât aurul persan.
- Dă-mi pumnalul. - Sunt prea mulți.
- Nu-i poți omorî pe toți. Vrei sa traiesti? - Dă-mi pumnalul!
Dă-mi pumnalul!
Persanule, cum ai făcut asta?
Instinctiv.
Trebuie să plecăm de aici.
- Ce s-a întâmplat noaptea trecută? - Acele vipere erau controlate de Hassasini.
- Hassasini? - Timp de ani de zile au fost
criminali în serviciul regelui, dar ordinele tatălui meu
au fost ca ei să dispară.
Nizam n-a ascultat porunca tatălui meu și i-a păstrat intacți.
E o activitate de crimă organizată a unui guvern secret.
- De asta nu plătesc impozite. - Nu-i putem opri.
Poate tu nu poți, dar noi putem.
Ne-ar prinde bine ajutorul vostru pentru a ajunge la templu.
Să trecem munții Hindu Kush pe furtună?
Atrageți necazurile cum atrage un mango muștele.
- Sunteți nebuni! - E mult aur în templu.
Mai mult decât ar putea căra 10 cai.
Neimpozabil.
Domnule!
Ai idee încotro mergi?
Am învățat acest drum când eram mică.
Orice prințesă trebuie să-l știe. E sacru.
E aici.
Sanctuarul, singurul loc în care pumnalul poate fi păstrat în siguranță.
Mă așteptam să văd statui de aur și cascade.
Redă-mi pumnalul, să li-l pot duce.
Vezi să nu te tai, prințesă.
Aici!
N-a murit de mult. Poate de noaptea trecută.
Înjunghiat mai întâi. Hassasinii?
Nizam cunoaște locul acesta.
Toți sunt morți.
Tot satul.
- Fata mea... - Unde te duci?
- Există o singură cale de a opri asta. - Ce?
Să fim siguri că pumnalul e în siguranță.
În templu se află piatra din care a provenit pumnalul.
Ce templu? E o movilă de bolovani.
Primul lucru pe care l-am învățat e că dacă orice altceva dă greș,
pumnalul trebuie pus înapoi în piatră, pentru că aceasta îl va înobila.
Înfingându-l în stâncă îl redăm zeilor.
Promisiunea inițială trebuie ținută.
Ce promisiune?
Zeii vor trebui să ia viața pe care au cruțat-o.
În acest fel vei muri.
Dastan! Rămâi acolo!
- Ascultă-mă! - Dă-mi sabia!
Dă-mi sabia altfel n-ai onoare.
Au fost omorâți de Hassasini, din ordinul lui Nazim.
- El e trădătorul! - Nu mai există Hassasini!
- Mereu te-ai crezut mai isteț. - Nu e nicio păcăleală, Garsiv.
Sire!
Înăuntru sunt toți morți, iar în sat sunt și mai mulți.
Rămâi acolo!
Nizam mă vrea mort, redus la tăcere. Procesul ar fi în public.
Știai asta? Ți-a spus, nu-i așa?
Știu că nu ne-am prea înțeles, Garsiv, dar totuși...
- Suntem frați! - Înduioșătoare cuvinte
rostite în timp ce te ameninț cu sabia.
Te-ai întrebat ades de ce tata se roagă atât de mult timp.
Înainte de a muri mi-a spus că legătura dintre frați
e sabia care apără imperiul.
Se ruga ca această sabie să rămână puternică.
De ce aș mai fi mers la înmormântarea tatălui nostru
când știam cât de periculos este?
Nizam m-a sfătuit să te omor. Tus n-a fost de acord, te vrea viu.
Nizam mă vrea mort și angajează Hassasinii să fie sigur
că acest lucru se va întâmpla.
Îi este frică de ce aș putea spune.
Și cui aș putea spune.
Spune-mi mie, frate.
Garsiv.
Garsiv!
Garsiv...
Hassasinii!
Tăceți!
Protejați pumnalul!
Dastan! În spatele tău!
Tamina!
Încearcă astea!
Găsiți-o!
Hei, aici!
Știi ce se spune despre cei cu spada mare?
Tamina! Lasă-mă pe mine s-o fac.
Numai un gardian poate înapoia pumnalul.
Nu e ceva ce ai putea face tu, Dastan.
Sunt pregătită pentru asta.
Eu nu sunt.
Tamina!
Ajunge! Ieși!
Garsiv!
- Garsiv! - Dastan, îmi pare rău.
Salvează imperiul.
Frate...
- Unde-i pumnalul? - A dispărut.
Să protejez pumnalul indiferent de consecințe.
Aceasta era misiunea mea sacră.
Acesta era destinul meu.
Noi ne scriem destinul, prințesă. Îl vom recupera.
Ne va mai trebui un cal.
- Unde te vei duce? - La Alamut.
Nizam va folosi pumnalul pentru a străpunge clipsidra.
- Trebuie oprit. - "Trebuie oprit. Trebuie oprit".
Ce? Un aruncător de cuțite cu conștiință.
Prietenii noștri spun
că persanii au trecut de primul nivel al tunelului.
Vor ajunge la clepsidră în câteva ore.
Nizam păstrează pumnalul în Marele Templu.
E păzit de un fel de demon acoperit cu țepi.
Hassasinii mi-au omorât fratele.
E singurul lucru care se află între noi și pumnal.
Să nu sperați să ajungeți vii la 20 de metri distanță de el.
Unii nu trebuie să se apropie atât de mult.
Un pic de apă, sire.
Ești sigur de asta?
- Îi sunt dator băiatului. - Dar tu ești un bakram.
Spaima Orientului Mijlociu, iar eu un întreprinzător deloc onest,
iar această misiune nobilă nu e stilul nostru.
- Grăbiți-vă! - Prietene, ți-a spus cineva vreodată
că vorbești prea mult?
Bine. Vino.
Ți-am povestit vreodată despre bakrami?
Da, mi-ai spus.
Sper că fratele tău te va asculta, persanule.
E aici. Închideți toate porțile!
Găsiți-l!
- Calea e liberă. - Dastan!
- Nu cred c-ar trebui să faci asta. - Sesizez cumva îngrijorare?
- Prudență. - Amestecată cu îngrijorare.
- Te flatezi singur, prințe. - Iar tu mințeai mai convingător, prințesă.
N-am mai prea exersat...
Nu va fi ultima dată când ne vom vedea.
- Unde-i pumnalul? - Voi, birocrații persani...
aveți pumnul slab.
- A fost găsită, sire. - Clepsidra?
Dar nu am pumnalul.
Lăsați-mă.
Bună, Tus.
Dastan!
- Trebuie să vorbim. - Atunci vorbește.
- Singuri. - Așteptați afară.
Acum!
Suntem frați, nu?
Vesta din cauza căreia a murit tata a fost otrăvită de Nizam.
- Nizam? Ești nebun! - Cine mi-a dat-o, Tus? Cine mi-a dat-o?
Ai încredere în el? Și eu aveam.
Dar Alamut nu furniza arme dușmanilor noștri.
- Nizam ne-a mințit. - De ce să fi făcut așa ceva? Ce câștiga?
Ascultă-mă cu atenție. Sub străzile orașului se află
o forță antică, un container în care se află Nisipul Timpului.
Nizam vrea să-l folosească pentru a schimba trecutul.
Vrea să se întoarcă în timp pentru a deveni rege.
Nisipul Timpului?
E o erezie, Dastan! Sunt nebunii păgâne!
I-am văzut forța cu proprii mei ochi, Tus!
Nizam a descoperit unde se află.
Dacă nu-l vom opri, va fi sfârșitul lumii noastre.
Dacă vrei să mă omori, mai bine ai face-o acum.
Acesta nu este un pumnal obișnuit.
Apasă nestemata de pe mâner și te vei convinge.
Trebuia să fi avut forța înainte de a invada orașul.
- Despre ce vorbești? - Despre a face ce e corect.
Indiferent de consecințe.
- Soldații mi-au spus că... - Rămâi unde ești!
Și-a luat viața.
Dumnezeu să aibă milă de trădătorul care a ales calea lașității.
Știm amândoi că Dastan era în multe feluri, dar nu laș.
Acesta nu este un pumnal obișnuit.
Apasă nestemata de pe mâner și te vei convinge.
Indiferent de consecințe.
Oprește-te!
Acum o clipă ai murit în fața ochilor mei.
- Ai apăsat mânerul... - De unde știai c-o voi face?
Pentru că suntem frați.
În ziua în care am plecat la război, tata mi-a spus că un rege adevărat
ascultă și sfatul consilierilor lui, dar întotdeauna își ascultă inima.
Nu trebuia să mergi atât de departe ca să te cred.
Maiestate, soldații mi-au spus că...
Văd că Dastan într-adevăr s-a întors.
Tus, amintește-ți ce ți-am spus!
- Nu! - O clipă!
Bietul Tus... tânjea după coroană.
Iar tu, Dastan, mereu îți faci datoria încercând cu disperare să demonstrezi
ca ești mai bun decât cel pe care l-a cules regele de pe stradă.
Ce combinație extraordinară suntem!
S-ar părea că legătura dintre frați nu mai e sabia ce apără imperiul.
Da!
Era unul dintre noi.
Era un preot al templului.
Așa a aflat Nizam de existența clepsidrei.
A corupt gărzile, ne-au contaminat.
Nu mai suntem puri.
Trebuie să ne grăbim.
Frânghia.
Frânghia! Acum!
Gardienii au construit tuneluri pe sub oraș ca acces secret spre clepsidră.
Dacă ne mișcăm suficient de rapid, putem ajunge acolo înaintea lui Nizam.
Pe acolo se ajunge în sala clepsidrei.
Știu eu o cale sigură.
Mai repede!
Mergi pe urmele mele.
Nimic nu trebuie să atingă suprafață în locuri care nu sunt urma pașilor mei.
Fugi, Dastan! Fugi!
Dastan!
Nizam!
Ți-ai ucis propria rudă.
Sharaman a fost fratele tău!
Sunt blestemat?
Te-am admirat.
Dastan!
Nu am înțeles niciodată de ce fratele meu a adus un gunoi în palat.
Bucură-te să stai jos, Dastan.
Acolo vei stă sub domnia mea.
Tamina!
Nizam!
Nu folosi pumnalul.
- Va dezlănțui.. - Ce va dezlănțui?
Nu va dezlănțui nimic.
Nu fă asta.
Dă-mi asta.
Oprește-l.
Dacă se sparge clepsidraa, lumea moare împreună cu ea.
Nu este destinul meu, este al tău.
Întotdeauna a fost.
Dă-mi drumul.
Nu o să fac asta.
- Dă-mi drumul. - Nu am să-ți dau drumul!
Aș fi vrut să putem fi împreună.
Nu!
Nu! Nu!
- Dastan! - Nu!
Tamina!
Nu!
- Dastan! - Tamina!
Prințe Dastan!
Bis?
- Ești aici. - Desigur că sunt aici.
Am cucerit Alamut-ul.
Bătălia s-a terminat.
Încă nu.
Așteptați!
Soldați ai Persiei!
Am fost înșelați în a ataca acest oraș sfânt.
- Alamut nu are arme... - Dastan!
Ai înnebunit?
Nu pot tăcea în fața trădării.
Acest război a fost pus la cale de cineva în care aveam încredere,
unchiul nostru Nizam.
Dastan a luptat din greu astăzi,
poate prea din greu.
Ceea ce are nevoie acum este să se odihnească.
Să-și alunge demonii.
Am aflat de înșelăciunile tale!
Nu sunt arme aici, unchiule, știi asta.
Acest spion care se spune că le-a interceptat,
a fost angajat de către tine ca să ne convingi să invadăm Alamut!
Ce este asta, Dastan?
Remușcări ale victoriei?
Tu ai condus atacul și ne-ai adus acest măreț triumf.
Nu trebuia să permit ca atacul să aibă loc.
Știam în sufletul meu că este greșit.
Nu vei fi niciodată.
Nu vei fi niciodată rege.
Nu ai sufletul potrivit pentru a fi rege.
Vei muri în umbra
unui om măreț.
Dați-l jos de aici. Se face complet de râs.
Tus...
Tatăl nostru ți-a spus asta:
Un adevărat rege ține cont de sfaturile consilierilor săi,
dar întotdeauna își ascultă sufletul.
Eu și cu tata eram singuri.
- Cum puteai ști asta? - Avea dreptate.
Ne cunoștea, știa de ce eram capabili.
Ascultă-ți sufletul.
Te sfidează.
Vrea să te întoarcă împotriva mea, Tus.
Ai încredere în mine.
Spionul știe adevărul.
Găsiți-l și aduceți-l la mine!
O să aflăm adevărul de la el.
Ai avut ceea ce putea visa orice om.
Dragoste, respect și familie.
Dar asta nu a fost îndeajuns pentru tine, nu-i așa?
Prințesă a orașului Alamut...
am fost înșelat să vă atac orașul.
Iertați-mă, Maiestate.
Permite-mi să îndrept răul făcut.
Ar fi în avantajul tuturor
ca națiunile noastre să fie unite printr-o legătură mai puternică decât prietenia.
Căsătoria.
Căsătoria ta cu acela care este atât cuceritorul, cât și salvatorul orașului tău.
Dastan.
De viță nobilă sau nu,
este la fel ca tatăl nostru.
La fel ca un frate bun pentru mine.
Un adevărat Prinț al Persiei.
Du-te acolo înainte să-ți iau eu locul.
Bună, prințesă.
Se obișnuiește să însoțești o cere în căsătorie cu daruri,
dar am fost surprins și sunt nepregătit.
Nu am nimic pentru tine.
În afară de ceea ce este deja al tău.
Vino cu mine, Prințe Dastan.
Cum pot să am încredere într-un om care îmi cucerește orașul?
Încep să cred că nu mai sunt același om care ți-a atacat orașul.
Nu este un timp prea scurt pentru ca un om să se schimbe atât de mult?
Poate.
Pare că ai descoperit ceva aici.
Ce ar putea fi?
Pari să ai o anumită conștiință...
- Un destin. - Da. Exact.
Cred că ne facem singuri destinul, prințesă.
Ai o nefericită lipsă de curiozitate.
Fără îndoială este unul dintre multele mele cusururi.
Te rog, nu lua în derâdere, prințe.
Nu cred că ne cunoaștem suficient de bine pentru asta, prințesă.
Dar abia aștept ziua în care ne vom cunoaște.
Subtitrarea: Kprice-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sincronizare: Cătălin_br