În regulă. Balamale.
Da.
Șurubelniță.
Pompă.
Bandă adezivă.
Draguț! Felinare.
Am crezut că ne vom concentra doar asupra lucrurilor esențiale.
Alo? Sunt esențiale.
Cu puțină muncă,
cocioaba nostră o să înceapă să arate ca o casă.
Da, ei bine, este deja
cel mai apropiat lucru pe care l-am avut de când am fugit când aveam 18 ani.
Și unde a crescut
micuța zână ucigașă?
Într-un mic oraș din vestul mijlociu...
numai între vânzători de mașini și pocăiți.
Asta m-ar face și pe mine o criminală.
Te-ai întoarce vreodată?
E cam greu să crești
gândindu-te că ai putea să ai șansa să devii regina balului bobocilor
și apoi să afli că faci parte
dintr-o rasă secretă nemuritoare care se hrănește cu oameni.
Urăsc când se întâmplă asta.
Ce faci?
Începe să-mi fie foame.
Bine, ce zici dacă am face o înțelegere?
Nu omorâm unde ne facem cumpărăturile, bine?
Crede-mă, amice. Deja ai avut noroc.
Haide. Arată-te, lașule.
Asta e tot ce poți face?
Frumoasă încercare.
Nu, nu, nu. Nu de data asta.
Te-am prins.
Viața e grea când nu știi cine ești.
Este mai grea când nu știi ce ești.
Dragostea mea poartă o pedeapsă cu moartea.
Am fost pierdută ani în șir,
căutând în timp ce mă ascundeam,
doar pentru a afla că aparțin unei lumi
ascunsă de oameni.
Eu nu mă mai ascund.
Voi trăi viața pe care mi-o aleg.
LOST GIRL Sezonul 1 Episodul 2
Traducerea: Ionut666 și Phantom
Ușor!
Dumnezeule! Nu toată lumea este o amazoană nimfomană.
A cui idee a fost să cumpărăm o servantă de 100 de kilograme?
Ți-a spus cumva cineva că vom trăi ca niște sălbatici?
- Pentru că nu eu am fost. - Doar ridică.
Știi ce, umplerea locului ăstuia cu mobilă este un lucru,
- să o plătim este cu totul altceva. - Nicio problemă.
Serios? Speri să am vreo putere specială a zânelor de a face bani
de care nu știu?
Nu a costat nimic. Într-un fel, am eliberat-o.
Nu. Nu, nu, nu suntem hoți.
"Hoți" este un cuvânt atât de dur.
Gândește-te că este o redistribuire.
Bine, hai să lămurim un lucru.
Noi stăm în viață
atât timp cât nu supărăm zânele prea mult.
Nu vom face nimic
care să atragă atenția și mai mult asupra noastră.
Ești de acord?
Definește "acord".
- La naiba! - Rahat!
Îmi pare rău de canapea.
Bine, ai exact două secunde
să ne spui cine naiba ești și ce faci în casa noastră.
Uită-te la tine.
Ești exact ce spun zvonurile din comunitatea zânelor.
Răspuns greșit.
Haide!
- Haide! - Destul.
Flacără nenorocită!
Îmi pare rău în legătură cu flăcările.
Este un reflex.
Un iad pentru mobilă,
dar m-au ținut în viață mult timp.
Da. Dar toate lucrurile au un sfârșit, amice.
Vezi? Vezi? Oamenii recurg întotdeauna la violență.
Și se mai întreabă de ce îi evit.
De ce nu ne spui ce vrei ?
Și apoi să dispari de aici.
Majoritatea îmi spun spirit. Sunt Will, flăcăruia mlaștinii.
Ești sigur că nu ți se spune Chas îndesatul,
sau Bob bulgărele de slănină?
Hei, mă lupt să slăbesc. Ce pot să zic?
Ne spuneai de ce ești aici.
Uite care e treaba, vezi tu? Sunt un spirit al pădurii...
Flacără, doar ca să știi.
Locuiesc în pădurea din afara orașului.
Fugind și sărind, toată ziua?
Nu e nicio rușine în asta.
Și desigur că sunt oameni care intră pe teritoriul meu,
care fac focul în padure, taie copaci,
căutând comoara mea.
Tocmai ai spus "comoară"?
Hei, ține pasul. Despre asta e vorba.
Diamante, rubine, smaralde...
Domnule, luați un loc.
Luați un loc. Mirosul nu mă deranjează deloc.
Bine.
Așa că îmi petrec nopțile
căutând în păduri pietre prețioase.
Ce, ca și cum ar sta la vedere?
Dacă știi unde să te uiți.
Majoritatea oamenilor care au auzit de ele...
și caută...
Sunt în stare să-i alung cu niște flăcărui bine plasate.
Dar este un anume om.
Mă vânează de ani de zile.
Cu câteva nopți în urmă,
a reușit să treacă de tot ce am
aruncat spre el și mi-a găsit ascunzătoarea.
Am ajuns acasă și totul dispăruse... totul.
Și vrei ca eu să te ajut să le recuperezi.
De ce nu?
Ești isteață, capabilă și, mai presus de toate,
nu faci parte din sistem.
Bine. De ce ai avea încredere în mine?
Pentru că...
Am ceva ce vrei.
Nu sunt amatoare de ghicitori.
Înainte de toate, trebuie să știu ceva.
E în legătură cu picioarele tale.
Pervers.
Te rog. Maturizează-te, da?
Când am auzit de fată,
nu am știut de unde este,
m-am gândit că ești tu, dar voiam să fiu sigur.
Ai un semn din naștere pe piciorul stâng
- deasupra călcâiului? - De unde ai știut?
E o poveste adevărată.
S-a întâmplat cu 28 de ani în urmă.
Eram în padure văzându-mi de treaba mea
și, din senin, apare o femeie căzând peste tufișuri.
Și nouă de ce ar trebui să ne pese?
Pentru că bocceluța pe care o căra era un copil,
o mică zână
cu un semn din naștere pe piciorul stâng
chiar deasupra călcâiului.
Ți-am trezit interesul acum, nu?
Ce altceva mai știi?
Nu așa de repede.
Îți voi spune doar după ce mă vei ajuta.
Îți dai seama că s-ar putea să fie greu de găsit
un tip oarecare din pădure care ți-a furat lucrurile?
A scăpat asta.
Poate că e ceva aici
care o să ne ajute să-l găsim.
O să văd ce pot face.
Ce vrea să zică este că va vedea
ce poate face, pentru un anumit preț.
Știi tu, putem vorbi despre o sumă fixă sau un procent
- sau, știi tu, ceva de genul ăsta? - Scuză-ne.
Nu e vorba de bani.
Trebuie să știu despre părinții mei.
Chiar crezi că clovnul ăsta
poate să-ți spună ceva?
Este o șansă pe care sunt dispusă să mi-o asum.
Sâmbătă seară am ieșit cu Katia, nu?
- Fata de care ți-am spus. - Amintește-mi. Om sau zână.
- Fata asta e zână în totalitate. - Bine.
Așa că după cină ne-am întors la ea acasă,
am băut un pahar, am ascultat niște muzică,
- un lucru a dus la altul. - Uimitor cum se întâmplă, nu?
Da, și ne sărutam, da?
Își trece mâinile prin părul meu,
- îmi descheie cămașa, îmi atinge pieptul. - Oprește-te.
Doar că brusc, sunt prea multe mâini.
Da, îmi deschid ochii... Erau două, omule.
Da.
Gemene?
Da, amândoua superbe,
amândouă foarte excitate.
Exact cum știi să le faci, prietene.
Tipule... am intrat in pantalonii multor tipe
de-a lungul anilor, dar îți garantez,
asta a fost cea mai extraordinară noapte din viața mea, omule.
Au făcut sandvișul cu înghețată, omule, bine?
- Eu am fost înghețata. - Sună extraordinar, omule.
Da, da, da. Știi de ce ți-am spus asta...
Are o soră geamănă, bine?
De asemenea geamănă, de asemenea superbă.
Așa că tu, eu, Katia și Karen... întâlnire dublă.
Tehnic vorbind, este o întâlnire cvadruplă.
Dar vorbim mai târziu.
Cred că am ceva de care trebuie să mă ocup.
Credeam că eu sunt depășit de situație.
- Cum ai intrat aici? - Le-am spus că sunt prietena ta.
Nimeni nu a părut să aibă vreo problemă.
Pun pariu.
Domnilor, ne puteți
lăsa un moment, vă rog?
Mulțumesc.
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Ai spus că te pot găsi aici dacă am nevoie de jutor.
Doar că nu am crezut că va fi așa de curând.
Ești atât de dezamăgit să mă vezi?
Depinde. De ce ai nevoie?
Pari înfometată. Ar trebui să-mi fac griji?
Vrei să spui dacă voi face o serie de crime?
Nu. Sunt bine.
Dar... Am nevoie de ajutor
să aflu cui îi aparține asta.
Cum naiba ai adus ăsta aici?
Clientul meu are nevoie să găsească pe cineva care a luat ceva de la el.
Mi-a promis informații despre părinții mei adevărați
dacă îl voi ajuta.
Înseamnă că clientul tău este o zână.
Ei bine, este un motiv pentru care ești detectiv, nu?
Bo...
Nu este o idee bună.
Ar trebui să stai departe de lumea zânelor.
Trăiește-ți viața.
Este doar o mică problemă.
Sfârșesc prin a-i ucide pe toți pe care îi las să se apropie de mine.
Tu ești singurul dintre ei cu care pot vorbi.
Trebuie să mă ajuți.
Nu, nu trebuie.
Bine.
Voi obține ajutorul din altă parte.
Dar trebuie să te avertizez, s-ar putea să devină murdar.
Dacă voi fi luată de polițiști umani,
nu voi avea nicio problemă să le spun ce sunt
sau ce sunteți fiecare din voi.
Cei din clanul Morrigan aveau dreptate.
Ești periculoasă.
Lingușelile îți deschid toate ușile.
Partenere...
Poți să verifici asta pentru mine?
Am ceva ce trebuie să fac.
Ești sigur că vrei să ne implicăm?
Nu sunt sigur de nimic. Dar doar... doar fă-o, bine?
Și tu, vino cu mine.
Unde mergem?
Vrei să te joci în lumea asta,
trebuie să înveți regulile.
Dacă primirea unei educații de zână se face prin vizitarea unui bar,
atunci ar trebui să fiu școlită deja.
Ei bine, nu este chiar un bar normal.
Aici sunt doar semenii noștri.
Poate semenii tăi.
Este un loc în care nu trebuie să ascundem ce suntem cu adevărat.
Dyson.
Am pe cineva cu care ar trebui să faci cunoștință.
Trick, ea este Bo.
Bo, el este Trick Este unul din bătrânii noștri
și păzitorul acestei stații.
Cei care nu sunt localnici trebuie să treacă pe aici
și să se declare.
Voi aveți mai multe reguli decât vechiul meu liceu.
Este, de asemenea, un loc
unde toate zânele se pot adăposti.
Este pământ neutru pentru zânele luminate și întunecate.
Privirile pe care mi le aruncă cu greu se pot numi neutre...
Politica rămânerii nedeclarat este complicată.
Nu-mi place politica.
Asta nu e ceva ce poți decide de una singură.
Bine, ascultă. Am nevoie doar de cineva care să fie cinstit cu mine.
Sunt ca un copil aici. Sunt lucruri pe care trebuie să le știu.
Bine. Vino cu mine.
Frumos decor.
Tolkien timpuriu?
El de unde crezi că l-a luat?
Bine.
Bo...
Numele mamei și a tatălui.
Sam și Mary Dennis.
Numele părinților adevărați.
Tu să-mi spui.
Știm că amândoi sunt zâne.
De unde știi?
Cei născuți dintr-o singură zână, nu au abilități de zână,
și tu cu siguranță le ai.
Ei bine...
Bănuiesc că vei rămâne un mister.
Semnează, atunci.
Ce zici dacă m-ai ajuta?
Ce știi despre noi?
Că sunt două tipuri de zâne, luminate și întunecate.
Că nu se agreează reciproc...
Și...
că toate au un fel de ciudățenie.
Presupun că ciudățenie este în viziunea privitorului.
Și problemele dintre zânele luminate și cele întunecate
înseamnă ceva mai mult decât că nu se plac reciproc.
Suntem în pragul unui război, de mai mult de o mie de ani.
Asta menține dușmănia.
Un război între semenii noștri
ar pune capăt rasei umane și, de asemenea, rasei noastre.
Dar dacă sunteți atât de puternici,
cum de nu ieșiți în evidență?
Este mult mai confortabil pentru noi să rămână un mit.
Dar e dificil de făcut asta,
în special când cineva pune atât de multe întrebări.
Referindu-te la mine.
Ascultă, pentru un anume motiv,
părinții mei adevărați m-au abandonat,
și... vreau să știu de ce.
Poate pentru a te proteja.
Să-ți lași copilul să crească
crezând că este un criminal în serie,
fără să știe cum sau de ce?
- E un mod al naibii de a-l proteja. - Te-ai gândit vreodată
că poate te protejau de ceva mult mai rău?
Au sunat cei de la secție, cât timp erai în spate.
Arma este înregistrată pe numele lui Michael Conell.
Locuiește în capătul nordic al orașului.
Într-o parcare de rulote.
- Ce o să faci? - O să-i fac o vizită.
Să încerc să văd dacă are bunurile clientului meu.
Sper că îl vei lăsa în viață.
Dacă nu, mă voi asigura că va muri
cu un zâmbet pe față.
Glumesc.
Bo, fii atentă în cine ai încredere.
Sunt multe lucruri pe care nu le știi
și oamenii le vor folosi împotriva ta.
Mulțumesc.
Va muri
dacă continuă să meargă în direcția asta.
Trebuie să găsesc o cale de a mă descurca cu ea.
Dacă este cine cred eu că este,
a te descurca cu ea va fi mai mult decât suntem noi în stare.
Dacă tipul ăsta stă pe o avere în pietre prețioase,
sper că are de gând să-și îmbunătățească locul.
Sunt sigură că va aprecia sfatul tău.
La naiba!
E o sonerie dată dracului.
Spune-mi din nou că luarea acestei cutii e ceva mai bun decât furatul.
"Folclorul zânelor și Tu",
"Creaturi Misterioase din Folclor",
"Enciclopedia Legendelor".
Asta nu e lectură ușoară. Asta e cercetare.
Will avea dreptate. Connell îl vâna.
"G. W. Thompson company Limited"
"Cumpărăm și vindem bijuterii angro și la bucată."
Dacă aș intra în posesia unei grămezi de pietre prețioase,
ăsta e tipul pe care aș vrea să-l vizitez.
Da, un tip pe care am vrea și noi să-l vizităm.
Bună, fetelor.
Plecați undeva?
De fapt, ne cam grăbim.
Vă cam grăbiți.
Ar fi bine să aveți o scuză bună pentru prezența voastră la vecinul meu.
Suntem prietenele lui Connell.
Prietene?
Da, am venit în vizită și probabil că a uitat.
O fată drăguță ca tine îi jefuiește omului casa.
Sigur putem rezolva fără poliție.
Nu, rămâi aici.
- Stai. - Lasă-mă să-ți explic.
Totul se va lămuri.
Promit.
- Bo. - Doar o gustare.
Niciodată nu am...
Bo, ajunge.
Bo, oprește-te. O ucizi!
Bo, încetează!
Bo, termină. Eu sunt.
Îmi pare rău.
Regret. Mulțumesc că m-ai oprit.
Poate data viitoare o fac de la distanță.
E bine?
Da.
Mulțumită ție.
Doamne. Te-ai vindecat.
Beneficiile hrănirii.
E o asigurare de sănătate dată naibii.
Crede-mă, nu-ți permiteai ratele.
Ce facem?
- Îi vei spune lui Will că tipul a fugit? - Spune-i tu. Te las acasă.
Ține-l acolo și ai grijă să nu dea foc casei.
- Unde te duci? - Să cumpăr bijuterii.
Pot să te ajut?
Se apropie o aniversare și soțul mi-a zis să-mi iau ce vreau,
așa că mă gândeam să-mi iau bijuterii.
Sigur.
Mi-am zis să cumpăr pietre prețioase și să le montez mai târziu.
Cineva mi-a zis că ai marfă bună.
Nu vând pietre nemontate.
Dacă nu sunt în vitrină, înseamnă că nu avem.
- Vă rog să mă scuzați. - La naiba...
Nu mă pricep la munca sub acoperire, ok?
Să trecem la subiect.
Ai cumpărat o mulțime de bijuterii nefinisate
de la un tip pe care îl cheamă Michael Connell.
Le-a luat de la un tip pe care îl știu, și trebuie să-l găsesc.
- Nu știu niciun Connell. - N-o să meargă bine.
Care mână să rup prima dată?
- Ce? - Care mână? Ai numai două,
iar eu n-am toată noaptea la dispoziție.
- Nu! - Unde e? E simplu. Îmi spui și dispar.
La motelul Lakeview.
S-a întâlnit cu mine la motelul Lakeview, în camera 205.
Îmi permit doar unele bijuterii.
I-am spus că, spre sfârșitul săptămânii, mă întorc pentru mai multe.
Păi, probabil că nu o să ajungi la întâlnire.
Apropo,
merită să mori pentru acel pandantiv de smarald.
Omule, ai putea să încetezi?!
Ți-am spus, nu mă pot abține.
- Poate dacă nu te-ai mai holba la mine. - E cam greu.
Pentru un spirit, mănânci cam multe.
N-am vrut să te jignesc.
Sunt mare. Știu asta.
Ce?
Sunt singuratic, devin depresiv și mănânc în exces.
Nu sunt oameni care te-ar putea ajuta cu asta?
Un fel de zâne de supraveghere a grașilor sau ceva de genul ăsta?
Nu sunt genul care se duce la întâlniri.
Da, presupun că nu.
Bună.
Sunt eu. Am o adresă.
Connel cred că e la motelul Lakeview.
- Ne întâlnim acolo. - Să-l aduc pe amicul nostru grăsuț?
- Mai întâi, să vedem dacă e Connell acolo. - Ok.
Chiar nu vroiam să-mi pârlesc tapițeria mașinii oricum.
Acel Succubus consumă serios.
A întrebat cineva ceva?
I-am dus cu vorba dulce pe
toți cei interesați.
Omule, câte cadavre va trebui să dăm dispărute
- pentru tipa asta? - Poate că n-a avut de ales.
Poate că nu poate să se abțină.
Ce naiba caută aici?
Nu știu, dar vreau să știu
de ce cineva le montează o armă la ușa din față.
Au fost martorii lui Iehova.
Spun și eu.
Dacă punem mâna pe "pisicuța ucigașă"...
poate că o să le lămurim pe amândouă.
Bine. Ocupă-te.
E tot acolo.
Mișto. Să intrăm și să-i dăm tăbăcim
fundul prin câteva lovituri yakuza
- acestei zâne hoț. - Nu, tu rămâi în mașină și veghează ușa.
O să fac asta silențios.
Bo, n-o să...
- Știi tu. - Nu-ți face griji.
Sufletul femeii din parcul de rulote
o să-mi conserve energia ceva timp.
Menajera.
Intră.
Voi încerca să termin repede.
Nu te grăbi. Nu plec nicăieri.
Aștept pe cineva.
Da? Mă mir că cineva
lasă un tip ca tine, atât de arătos, să aștepte.
Știi ce?
Cred că tu ești cea pe care o aștept.
Nu știu cu cine urma să te întâlnești...
Ai greșit.
Menajera a fost aici acum 30 de minute.
Știu că a trimis pe cineva după mine.
- Unde e? - Cine?
Bărbatul din pădure.
Tatăl meu.
Asta nu are nicio noimă.
- Will nu poate fi tatăl tău. - De ce? Pentru că nu sunt zână?
Fiindcă nu sunt special?
Nu. Adică, da.
Ești normal.
Dar tu nu ești.
Nu ai fi avut încredere în cineva care nu era zână.
Ești zână.
Cred că da.
Mi-a luat ani să învăț despre toate lucrurile astea.
Vezi tu, doar tatăl meu era zână, deci nu am moștenit nimic.
Nici măcar n-am apucat să-l cunosc.
Ok, stai puțin. Trebuie... trebuie să-mi spui toate detaliile.
- Nu înțeleg ceva. - Îți plac poveștile de iubire din basme?
Uite una pe care mi-a spus-o mama de o mie de ori,
când eram puști.
Mama lucra într-o stație de cercetare în acea pădure.
Într-o noapte, se uita pe fereastră
și... a văzut câteva lumini verzi.
A încercat să le urmărească.
Nici nu și-a dat seama când s-a pierdut.
Apoi, dintr-o dată,
un tip stătea acolo.
Nu-mi spune. Un tip cam ciudat
ce avea nevoie de o schimbare serioasă a garderobei?
Părea de treabă. El i-a adus mâncare și vin.
El i-a spus mamei că o poate scoate din pădure.
Era o noapte romantică... cu lună plină și restul.
- Mă tem că știu unde bați. - Când a plecat din pădure
în acea noapte, era gravidă cu mine.
Dacă ai problemele cu tăticul, sunt alte moduri
- prin care le poți rezolva. - Ce, crezi că nu am încercat?
Mama și-a irosit ani din viață,
încercând să-l găsească pentru a-i spune.
Dar tot ce a făcut el a fost să-i
distragă atenția cu acele lumini aiurea.
În cele din urmă, ea s-a îmbolnăvit,
încercând să-l găsească.
A murit iar toți tot mai credeau că era nebună.
Și tu te-ai gândit că ai dreptul la comoara lui.
Nu-mi pasă de comoara lui.
Vreau doar să-l văd. Vreau să mă cunoască.
Păi, jefuirea lui nu înseamnă că faci impresie bună.
Îl cunoști, da? Te-a angajat să-i aduci lucrurile înapoi?
Am bijuteriile într-un dulap.
La depozitele private de pe strada 15.
Adu-l la mine pentru a mă întâlni cu el
și poți lua înapoi tot.
Fir-ar!
Stai locului, și te voi suna când vorbesc cu el. Ok?
- Un prieten de-al tău? - Te-a urmărit.
Șterge-o. Mă descurc.
Bo, mătura în stânga!
Parcă ar avea ochi la ceafă.
Nu are cap!
Asta e un nivel nou al ciudățeniilor.
Ești sigură că merită să faci asta?
Încep să mă îndoiesc.
Ce miroase așa?
Hei.
Bo, nu e locul potrivit să aduci un om.
Unde merg eu, vine și ea.
- O protejezi? - Da.
Fata e cu ea.
Înțelege că
e responsabilitatea ta de acum încolo.
Încearcă să nu furi nimic, bine?
Mă supun regulilor, cum ai cerut.
Avem o mică problemă.
Noi?
Am un cadavru în portbagajul mașinii mele.
Și într-o geantă pe bancheta din spate.
Fata din parcul de rulote nu ți-a ajuns pentru azi?
Ok, ai observat, nu?
Da. Știu că nu te-am sunat pentru asta,
dar acum e diferit. Ok?
Am găsit tipul care a furat bijuteriile tipului meu.
Apoi era alt tip care încerca să elimine alt tip...
OK, nu mai înțeleg nimic de la al doilea tip.
Bo, nu poți continua să faci asta, ok?
Te asigur că nu așa îmi plănuisem ziua.
Arată-mi-l odată.
Prima problemă... nu are cap.
Așa era.
Da, a doua problemă... E un dullahan.
Ok. Uite o întrebare evidentă...
Ce naiba e un dullahan?
Ai putea spune
că sunt mercenarii din lumea zânelor.
Timp de milenii,
și-au dezvoltat capacitatea de a-și îndepărta capul.
Precum călărețul fără cap.
Folosesc asta pentru a îngrozi victimele.
Ca victimă, garantez că merge.
De obicei nu pot fi opriți, Bo.
Păi, presupun că cineva a uitat să-i spună tipului asta.
Sau poate că nu asculta.
Te-ai prins? Nu avea cap și nu avea cum.
Ok.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Uite ce e, ai fost norocoasă până acum,
dar trăiești într-o lume de care nu știi nimic.
- Păi, învăț al naibii de repede. - Ești ok?
Trebuie să mă întâlnesc cu doctorul zânelor de lumină, Lauren.
A spus că mă poate ajuta
- să-mi limitez libido-ul letal. - Vrei mult.
Nu e așa de mult.
Sunt alte metode prin care poți să rezolvi problema asta.
Fără supărare,
dar nu vreau să rămân datoare taberei tale,
și caut o soluție pe termen lung.
Deci... Poți să-mi dai numărul ei?
Să nu spui nimănui că îl ai de la mine.
Uite ce am găsit în buzunarele mortului nostru.
Se pare că Will nu e singurul care umblă după bijuterii.
Poate fi asta, ori asta era plata
- pentru eliminarea lui Connel. - Se pare că
prietenul tău Will are de dat niște explicații.
Da, să ne asigurăm că face asta
înainte să se strângă și alte cadavre.
Will!
Bună! Tocmai mă întrebam unde sunteți, fetelor.
Da, la o parte.
Asta prinde bine.
E ca și cum apeși pe trăgaci și iese?
- Chiar trebuie să-mi iau una din astea. - Nu.
Ce trebuie să faci cu adevărat e să începi a ne spune adevărul.
Ai trimis un criminal fără cap după Connell.
Ce, te referi la un dullahan?
Nici gând. Urăsc chestiile alea. Sunt înfiorătoare.
Minunat. Acum dezastrul ambulant îi spune decapitatului "înfiorător."
Da, însă ați scăpat, nu? Adică, sunteți aici.
Ce s-a întâmplat? L-ai prins pe acest Connell?
De-abia l-am putut ajuta să scape teafăr de acolo.
Poate că avem o problemă de comunicare.
Înțelegi? Petrec mult timp de unul singur,
vorbesc cu mine însumi. Poate nu m-am făcut înțeles,
dar am spus să-l prinzi, nu?
Connell e fiul tău.
Ce să fie?
Fiul tău.
E... e... prea de tot.
Adică, nu se poate.
Eu... eu... tătic?
Acum vreo 30 de ani, s-a pierdut o femeie în pădure.
I-ai dat mâncare și vin...
Apoi, știi tu...
O femeie?
... Ella. Nu. Ellie!
Da, așa e.
Era frumoasă, chiar și pentru un om.
Noi...
La naiba.
Sunt tătic.
Cum e?
Seamănă cu mine? E înalt, nu-i așa?
E nemaipomenit.
Nu, ce tot zic? E oribil!
E om. Nu poate afla despre mine.
Știe de mult.
Acesta e singurul motiv pentru care ți-a luat bijuteriile.
Vrea doar să se întâlnească cu tine.
Și eu vreau să mă întâlnesc cu el.
I-aș putea aduce ceva.
Ce... ce părere ai?
Ursuleț de pluș?
O jucărie camion de pompieri?
Doar vino cu noi să-l întâlnești.
E tot ce vrea.
Trebuie să mă duc undeva, apoi rezolv treaba cu Connell.
Aștepți aici până te sun?
Ce vrei?
Nu în fiecare zi afli că ești tată, nu?
De cât timp stai acolo?
Nu de mult.
Îmi place să văd o profesionistă în timp ce lucrează.
Păi, e doar cercetare plictisitoare.
Da, păi, unele din aceste cercetări plictisitoare
m-ar putea opri să ucid pe cineva.
Ai... ai spus că poți face ceva
în legătură cu "apetitul" meu.
- Mai e valabilă oferta asta? - Nu înțelegi politicile acestei lumi.
Ar putea fi periculos pentru mine chiar să și vorbesc cu tine.
N-aș vrea să-ți fac necazuri, dar am nevoie de asta.
Să fiu îngrijorată chiar acum?
Am dorințe,
nu într-atât încât să ucid pe cineva.
Cine altcineva mai spune astfel de lucruri, nu?
Dacă nu vrei s-o faci pentru mine,
atunci fă-o pentru următoarea mea victimă.
Am cercetat ceva pentru un incubus pe care l-am tratat.
Dacă am dreptate, ar trebui să-ți limiteze "apetitul",
dar nu îți va permite să te vindeci.
Să vedem dacă te putem face bine.
Poate devii și mai nebunatică.
Dă-ți jacheta jos.
Dacă înveți să-ți controlezi abilitățile,
chiar ar putea să-ți placă să fii o zână.
Poate.
Ar trebui să iei în considerare invitația
zânelor de lumină de a te alătura taberei.
Nu aș fi nevoită să ascund faptul că te ajut.
Păi, prima dată ar trebui să fie mai puțin formali,
să înceapă să "se joace" după regulile mele.
Vorbesc serios,
mulțumesc.
Connell.
Connell, ești aici?
Nu știam dacă o să vii. Ai vorbit cu tatăl meu?
Da. Vrea să te vadă la fel de mult pe cât îți dorești și tu.
Nu-mi vine să cred.
După atâta timp, chiar o să-l văd.
Fă-o. Sună-l.
Kenzi, e aici.
Da, e pregătit să-l întâlnească.
Ok, 20 de minute, la depozitele private.
Bijuteriile le mai ai?
Ce vrei să faci?
Scuze. Nu-mi ajunge doar o simplă reuniune.
Lumea trebuie să știe ce-a făcut. Mama mea nu era nebună.
Nu, nu vrei să faci asta, Connell. Zânele n-o să te lase.
N-o să aibă încotro.
Dacă mă ucid după ce le expun,
o să aibă un impact mai amplu.
Asta e tot ce îmi doresc de când eram copil.
Aruncă-mi celularul. Du-te...
Ești rapidă, însă nu îndeajuns. Dă-mi-l.
Connell! Connell, dă-mi drumul de aici.
N-ar avea sens.
Nu înțelegi cum e...
să fii abandonat de tatăl tău, să nu știi cine e,
să știi că nu-i pasă de tine.
Ba știu cum e. Părinții mei din lumea zânelor m-au abandonat.
Au scăpat de mine dându-mă părinților adoptivi,
și nici măcar n-am știut că există,
nu până când au început să apară abilitățile.
Măcar tu te-ai ales cu ceva.
Ești specială. Ești ca ei.
Mai întâi vorbește cu el. Vezi ce zice.
Am jucat după regulile lui timp de 20 de ani.
Acum facem cum vreau eu.
Bo?
Kenzi! Pleacă de aici. E o capcană.
Stai. Nu mișca!
Îți știu trucurile, bătrânule. Nu pleci nicăieri.
Credeam că urma să fie o reuniune.
Ce, crezi că te poți întoarce în viața mea
ca și cum nu s-a întâmplat nimic?
Toată lumea va ști că exiști.
- Vor ști ce i-ai făcut mamei mele. - Nu poți face asta.
- El are pistolul. Poate să facă ce vrea. - Mama ta n-a înțeles.
Unul ca noi nu poate fi cu un om pentru totdeauna.
Nici măcar nu ne-ai dat o șansă.
Tot ce voiam era să te văd.
Voiam doar să te cunosc.
Am făcut asta pentru binele ei.
Înainte să-ți dai seama,
ar fi vrut să fie cu oamenii
și ar fi vrut să le spună cu cine e.
Le-ar fi spus despre mine.
Nu puteam să risc asta.
Nici măcar nu te-ai gândit la ea?
M-am gândit.
Dar timpul se scurge diferit în lumea mea.
Lucrurile se vor desfășura repede, de aici încolo.
Ești încăpățânat.
Ai moștenit multe din trăsăturile mele.
Tu ai făcut asta.
N-am știut că ești fiul meu.
Kenzi, sunt aici!
- Anulează ordinul! - Nu pot. Îndată ce își primesc sarcina,
mereu o duc până la capăt.
Hei, decapitatule!
Putem amândoi să avem "capul pe umeri", ok?
Analogie nepotrivită. Adică, nimeni
nu trebuie să-și piardă capul, ok?
- Acum ce facem? - Îți sunt dator cu o poveste.
Grăbește-te, Willy.
Mai ții minte femeia pe care am văzut-o
alergând cu acel copil în acea noapte?
Era moașa unei zâne. Era speriată.
Însă de ce nu eram cu părinții mei adevărați? Erau morți?
Nu știu.
Această moașă nu era chiar vorbăreață.
Dar mi-a spus că îi era teamă.
Spunea că cineva încearcă să te rănească.
Cine?
Atât a spus.
Acum știi mai multe decât înainte, nu?
Nu știu care a fost treaba cu părinții tăi, Bo,
dar poate că vor să te vadă.
Găsește-i. Dă-le o șansă.
Fir-ar, urăsc când face așa.
Au plecat. Grozav, a luat și prada cu el.
Bo? Bo, ai nevoie de un doctor?
Nu.
Sună-l pe Dyson.
Bo, te-ai gândit bine la asta?
Nu, însă doar așa mă vindec.
Ești sigur că ai destulă experiență medicală?
Știu de ce ai nevoie.
O să tot faci asta?
Dacă nu vrei să mă ajuți, voi găsi pe altcineva.
Ești sigur că reziști?
Nu te va ucide?
Îmi asum riscurile.
Traducerea și adaptarea: ionuț666
Niftyteam & Phantom Subtitrări Noi Team
Pentru comentarii: www.tvblog.ro