Din episoadele anterioare:
- Asta cine e? - Laura Ross.
E jurnalistă independentă.
A scris pentru ziarele locale, dar mai ales pe Internet.
Poate o sunăm pe mobil și-i spunem să iasă.
Nu te opri. Vin.
- Cine ești? - Sunt detectiv particular.
Eu am anchetat dintr-o perspectivă, tu din alta.
Cred că intriga e mai amplă decât suspectăm noi.
Pe bune?
- Ținem legătura. - Mulțumesc.
E seara de karaoke.
Două coctailuri Long Island.
Nu-mi amintesc prea multe din seara aceea.
Nu prea ai ce să-ți amintești.
Am fost fermecător și interesant, apoi ai plecat cu profesorul Owen.
Îl voi pierde.
Îl vei minți. Nu s-a întâmplat nimic. Nu trebuie să afle niciodată.
- De ce ai făcut-o? - Nu știu! Nu știu!
Unde am greșit? Nu vreau să te mai văd niciodată.
- Știi ce-ar trebui să faci? - Ce?
Să te aduni, să te duci la bucătărie, să pregătești o cină regească,
să aprinzi niște lumânări, s-o aștepți pe femeia vieții tale
și să trăiți fericiți până la adânci bătrâneți.
- Adică ar trebui să o iert? - Era doar o sugestie.
Sau... uite altă idee. Pedepsește-o.
Însoară-te cu ea și amintește-i în fiecare zi ce ți-a făcut.
Sau aș putea s-o pedepsesc rămânând aici
și obligând-o să se mute cu tine.
- Bună. - Bună.
Credeam că ai plecat deja.
Am cam întârziat. Nu ai văzut camioneta?
Ba da. Am lăsat inelul în față. L-ai găsit?
- Nu l-am văzut. - Ți-l aduc eu.
Nu ți l-am cerut înapoi.
Ar trebui să-l iei înapoi. Nici nu trebuia să-l accept.
- Bine. - Nu trebuia să spun asta.
Da, știu. Nu-i nimic. Winston, hai să mergem.
- Îl iei pe Winston? - Păi... Îl vrei tu?
Chiar vei renunța la el atât de ușor?
Ce tot spui?
Vrei câinele? Ție ți l-am luat, așa că dacă-l vrei...
Eu credeam că l-am luat pentru amândoi.
Nu-l pot tăia în două, Katie! Ce faci? Îl vrei sau nu?
- Locul lui este cu tine. - Bine, mulțumesc.
Să mergem. Haide. Să mergem.
Așteaptă.
Vino încoace. Rămas bun, Winston.
Te iubesc. Ce băiat cuminte...
Vino, Winston.
Dacă vrei să-ți faci de cap,
sacul de dormit al lui Steph este încă în pod, dacă te trage ața.
Cred că mă voi mulțumi cu dormitorul pentru oaspeți.
Cum vrei.
Cine e o scumpete?
Vai, ce mă sperii... Vino încoace. Dă-mi un pupic!
Ce drăgălaș ești! Dă-mi un pupic.
Scuze. Am intrat singură. Sper că nu te deranjează.
Poate ar fi mai bine să nu bântui prin locuința ta.
Ești isteață. Britt, ea e Laura Ross.
- Femeia pe care am salvat-o. - Într-o limuzină.
Deci nu i-ai însoțit în luna de miere?
Ar fi fost cam ciudat.
- Sunt prieteni de-ai tăi? - Nu chiar.
Scormoneam prin niște cutii. Mă bucur să te cunosc.
- E bine? - Nu prea.
- Vrei apă? Sau altceva? - Sigur.
- Îți admiram opera de artă. - Îți place?
Originalul e la Guggenheim.
Suprafața e de 3.000 de acri. Ai idee ce vrea să construiască?
Încă nu. Acum anchetez, de fapt, alt caz.
Serios?
Numele "Billy Whitman" îți spune ceva?
Da. Drumurile ni s-au întâlnit când eram polițist.
Știu. M-am interesat de trecutul tău. Din cauza lui ai fost pus pe liber.
Și, se pare, mi-a distrus căsnicia.
- Dar n-am reușit să închid cazul. - Eu cred că l-am rezolvat.
Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
TERRIERS Sezonul 1 Episodul 11
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri www.addic7ed.com
CU TREI ANI MAI DEVREME
Posesia unei substanțe narcotice,
vânzarea ei la mai puțin de 1.000 m de o școală,
fuga din fața poliției.
- Ai avut o noapte plină, Dobs. - Au fost altele mai rele.
Păi situația o să se împută dacă nu ne spui care ți-e furnizorul.
- Rablido. - Da, domnule.
Îmi faci plăcerea să-i faci formele lui D-Bag?
- Absolut. - Ești un prieten adevărat.
- Haide, D-Bag. - Șterge-o de aici.
Văd că două săptămâni de mizerie în sfârșit au dat roade.
- Da. Păi... - Tipul ăsta va vorbi?
Are nevoie de timp ca să-și cântărească opțiunile.
Bine. Cât face el asta, noi avem altă treabă.
Violatorul din Vile a dat lovitura aseară,în Brunswick Heights.
- Doamne, a ajuns la numărul... - Șapte.
De care știm noi.
Reynolds este la secție, luându-i declarație victimei.
Dar am vești bune. Avem un suspect.
Tipul ăsta. A fost prins fugind de la locul faptei.
Și ghici cine e martorul nostru? Billy Whitman.
- Nu mai spune. - Da.
Numele ăsta ar trebui să-mi spună ceva?
Familia Whitman din La Jolla. Biblioteca Whitman.
Stadionul din campusul universitar e construit de ei.
Ca să nu fie exmatriculat fiul lor.
Suspectul a încercat să fure BMW-ul lui Whitman.
Lui Whitman nu i-a plăcut asta. L-a ținut acolo până am ajuns noi.
Bogătașul e un erou. Puștiul ăsta... e mărunțel.
Nu se potrivește cu descrierea violatorului primită de la victime.
Poate că un tip mascat care asudă deasupra ta...
pare ceva mai masiv decât este de fapt.
Ce naiba căuta un bogătaș ca Whitman în Brunswick Heights?
Bine. Hank, suspectul este interogat chiar acum.
Aș vrea să vorbiți cu el înainte să ceară un avocat.
- Sigur. - Mulțumesc.
- Ești polițist? - Detectiv. E vinerea fără uniforme.
- Dar azi e joi. - Deci... te cheamă Brett?
- Britt. - Mă rog.
Dacă ești polițai, vreau să fac plângere.
- Tipul ăla m-a brutalizat. - Păi încercai să-i furi mașina.
Așa spune el. Îi admiram bordul.
Din interior... Da.
Locuiești pe DeMille Avenue. Ce căutai în Brunswick Heights?
Mă gândeam să mă mut. E cam periculos pe DeMille.
Mă-ntreb de ce.
Ai suflet de hoț, dle Pollack. Îți place să șterpelești chestii?
Nu ai stat prea mult prin închisori.
Doar de câteva ori, la școala de corecție.
Am avut o copilărie cu probleme.
Care-i evoluția, Britt? Pe bune, sunt curios.
Într-o seară, spargi o casă și furi un casetofon.
Doar că, pe jos, găsești niște chiloței purtați.
Îi miroși. Te exciți.
Inima îți bate nebunește, dar trebuie să te întorci altă dată.
Și de data aceea nu mai urmărești să furi un casetofon.
- Ce tot spui acolo? - Vorbesc despre asta.
Tipule, nu-s eu! Tipul ăla are 1.9 m înălțime!
- Mie mi se pare că semănați. - Poartă mască și haine negre.
Da, mulți oameni le preferă. Te fac să pari mai slab.
Amuzant. Să-ți povestesc eu cum e cu "dl Siluetă" ăsta.
"Dl Siluetă" a violat șapte femei. Le alege pe cele locuind singure.
Le așteaptă să ajungă acasă și le violează ore în șir.
Apoi le pune să facă baie, ca să scape de probele fizice.
Ultimul viol a fost în seara asta, la 100 m de locul unde te-am arestat.
Care-i treaba? Aveai nevoie de mașina lui Whitman ca să scapi?
- Nu știu nimic despre asta. - Da? Ce știi despre asta?
Ți-au luat-o când te-au adus la secție, acum vreo oră.
Sunt uneltele tale de spărgător.
Vom găsi pe ele reziduuri de la pervazul ferestrei victimei?
- O să fie bine? - Cine?
Fata pe care a încercat s-o violeze.
Cine a zis că doar a încercat?
Reynolds, ce spune victima?
N-a fost violată. Tipul n-a apucat să o facă.
Victima a zis că agresorul s-a speriat și a fugit.
Puștiul din sala de interogatorii. El l-a speriat.
- Stai, nu el e făptașul? - E hoț, nu violator.
Eu zic că s-a nimerit în locul și la momentul nepotrivit.
Probabil că a salvat-o pe femeia aia.
Și ce, vrei să-i organizezi o paradă?
Nu. Dar măcar putem retrage acuzațiile împotriva lui.
- Cred că faci mișto. - Nu, nu, nu.
Acum tace din gură pentru că nu vrea să intre mai rău în belele.
Dar dacă îl eliberăm, poate îl identifică pe suspect.
E un puști cumsecade, Mark. A întrebat cum se simte victima.
Da, e un adevărat Cercetaș.
A dat spargere în casa femeii, a văzut că era agresată și-a fugit.
Căpitane, poate vrei să auzi asta. E un apel la 911, de mai devreme.
911, care e urgența?
Sunt pe Cole Street nr. 1916. Brunswick Heights.
Țipă... o femeie. Cred că are probleme.
Trimiteți pe cineva.
El este.
Dați-i drumul.
Mă duc să fumez o țigară.
Dobbs a început să vorbească. Ne va spune cine-i furnizorul lui.
- Bine, bine. - Da.
Făt Frumos a venit într-un suflet să ne împărtășească tot ce știe?
Billy Whitman a zis că venise în vizită la o prietenă.
Nu ne-a spus numele ei, pentru că e măritată.
Da, e ceva normal la el.
Când zici că a fost la un pas de exmatriculare?
Prin anii '90.
Ceva a mers prost la o petrecere a frăției sale, dacă țin bine minte.
Probabil că a mers foarte prost
dacă părinții au construit un nou stadion de fotbal.
Ți-ar plăcea, nu-i așa?
Ca Whitman să fie violatorul.
Un alb cu o mașină pe care tu nu ți-o vei permite niciodată.
Da, sigur el e vinovatul.
Mă gândesc la toate posibilitățile.
Aia nu-i frișcă.
Îndulcitor.
Cât e ceasul?
- 9:30. - Ce băută am tras azi-noapte...
Am ajuns așa de târziu, că n-am vrut să te trezesc.
Ești atât de frumoasă...
De dimineață trebuie să merg la Consiliul Municipal.
Da. Ar trebui să-mi mut camioneta.
Nu-i nevoie. E pe peluză, Hank.
Ciudat.
Credeam că dacă mă voi mărita cu un polițist,
îmi voi roade unghiile până ce el va ieși din tură.
Eu îmi fac griji pentru tine mai mult când nu ești la serviciu.
Da. La ce oră e chestia de diseară, cu Rick și cu Sandy?
Nu-i diseară. Trebuia să ne vedem ieri cu ei.
- Sunt norocos nevoie mare. - Norocul tău că n-o suport.
- Vezi? Te-am rezolvat. - Trebuie să plec.
Gretch, voiam să te întreb ceva.
Tu erai studentă la USC în anii '90, nu?
Din '92 până în '95. De ce?
Acolo învăța un tip, probabil din anii superiori.
Billy Whitman... Îl cunoșteai?
- Tu ce zici? - Pare destul de cunoscut.
S-a iscat un scandal, la o petrecere studențească.
Probabil că tu erai în primul an.
Hank, ce faci? De ce dezgropi acum chestia asta?
Sau ai vreo listă cu toți foștii mei prieteni?
- Billy Whitman a fost prietenul tău? - Uite, ce s-a întâmplat cu Billy...
Adevărul e că nu-mi amintesc mai nimic, bine?
Dar 20 de ani am încercat să uit. Te rog, respectă-mi dorința.
- Ei bine? - Nu știu, Hank.
Cine ai zis că este?
Sunt Laura Ross... și mă aflu chiar aici.
- E reporteriță. - De la care ziar?
Nu lucrez pentru presa tipărită, care defrișează pădurile.
Sunt independentă. Îmi public articolele pe Internet.
Deci ține un blog. Intri și pe Tweeter?
Uită-te la dovezi, Mark. Le ai sub ochi.
- Trebuie să redeschidem cazul. - "Să-l redeschidem"?
Viteazule, doar unul dintre noi mai este polițist. Ai uitat?
E vinovat. E clar ca bună-ziua.
Da. Parcă ai mai zis cândva asta.
Prostii. Nu arestezi pe cineva pentru un stop defect la mașină.
Pentru stop ai fost doar oprit. Te-am arestat că erai pus pe hartă.
- În ce sens eram pus pe harță? - Iar începi.
Whitman, William. Mergem la Interogatorii. Haide.
E ridicol. Amendează-mă.
Sau caută-l pe valetul de parcare de la Le Chaz.
Stopul funcționa când am ajuns la restaurant.
Interesant, Billy. N-ai cazier.
De ce aș avea cazier?
Pentru că ai avut probleme. Destule.
Ai fost arestat de multe ori... Cumva, totul s-a făcut nevăzut.
Știi că asta o să te coste slujba, nu?
Câtă vreme mi-o lași pe a ta... Mă scuzi. Tu nu lucrezi, așa-i?
Sau să fii un puțoi bogat care crede că poate scăpa cu orice
se consideră o profesiune?
- Vreau să vorbesc cu șeful tău. - Hai să vorbim despre femei.
- Care femei? - Poate Monica Seldon?
Și Tracy Bright, Gina Randolph, Hortencia Cruz, April Grace?
Sau Nadine Wren?
- Nu o cunosc pe niciuna. - Nu?
Și pe asta? Pe ea o cunoști, nu?
Nu, și aș dori să fie prezent și avocatul meu.
Vreau să te uiți atent. Privește foarte bine.
Amintește-ți de anul 1992.
Erai boboc la facultate și organizai o petrecere.
Și șase boboace spun că le-ai drogat și că le-ați agresat la petrecere.
Au depus plângere la universitate și la poliție.
Peste o săptămână, în mod misterios, au renunțat la acuzații.
Numele reclamantelor dispar și ele,
apoi familia ta anunță că va finanța construirea noului stadion de fotbal!
Cele șase fete pe care le-ai mituit sau pe care le-ai intimidat
făceau parte din aceeași sororitate. Cea din care făcea parte ea!
Și vreau să știu dacă ea se număra printre ele!
Așa că vom mai încerca o dată.
Îmi vei spune tot ce i-ai făcut. Absolut tot!
- Și nu vei pleca de aici... - Ce naiba se întâmplă?
Partenerul tău o ia razna. Crede că Whitman e violatorul.
A cerut un avocat de zece minute. Hank nu se prea grăbește.
La naiba!
Nu pleci până nu îmi spui ce trebuie să aflu!
Vrei să-ți zic dacă femeia asta
a participat la o beție studențească de acum 20 de ani?
E drăguță.
Dacă era acolo în '92, de arăta așa, îți jur... că i-aș fi tras-o.
Dle detectiv! Vorbim puțin afară?
- Ce naiba faci? - El e violatorul, Mark! El e!
De asta se afla la locul faptei seara trecută.
De ce ai moaca asta de dement?
L-am verificat și are un pomelnic de antecedente urâte cu femeile...
lung cât sula mea!
- În halul ăla de lung și de urât? - Și nu scandaluri mărunte.
Niște faze dezgustătoare pe care familia lui le face să dispară!
Hank, cât ai băut azi?
L-am așteptat în fața restaurantului Le Chaz două ore jumătate.
Poate că am băut ceva...
- Doamne sfinte! - A agresat-o pe Gretchen!
Poftim?
A zis că nu vrea să vorbim despre asta. Că ține de trecut.
Atunci poate că așa ar trebui să și lași lucrurile.
- E soția mea, Mark. - Știu.
Tocmai de asta n-ar trebui să-l interoghezi tu pe păcălici!
Uite, mă duc, bine? Mă duc eu.
- Așa să faci. - Da. Asta voi face.
Dar ajută-mă să lămuresc treaba asta.
Nu trebuie să te vadă căpitanul în halul ăsta.
Du-te acasă. Du-te acasă.
- Te descurci? - Da, amice. Mă descurc.
- Ai zis că ai nevoie de mine? - Uită-te la asta. Uită-te.
S-a amestecat printre lucruri când am golit sertarul. Cine e?
Nu-l cunosc.
El trebuie să fie. Tipul cu care și-a tras-o.
Ăsta e tipul. Uite-l.
Dacă bebelușul o să semene cu Omul-lup, vom ști sigur.
Scapă de chestia aia. Habar n-ai ce este.
- Ar putea fi orice... - Știu că habar n-am ce e!
Dar încerc să-i dau de cap.
Nu l-am mai văzut în viața mea
și uite-l aici, în bar, cu ea, fără nicio apăsare.
Ăsta e omul, Hank. El este.
Hank, ajută-mă să aflu cine e. Trebuie să mă ajuți.
Și pe urmă ce vei face?
Nu știu! O să vorbesc cu el! O să-l înfrunt! Nu știu!
Trebuie... să aflu. Hank, trebuie să știu.
Ba nu. Nu! Bine?
N-ar trebui să o apuci pe calea asta, bine?
Nu duce nicăieri.
- Trebuie să mă ajuți. - Te ajut. Asta fac.
Ascultă pe cineva care n-a mai băut de mult timp...
Îmbată-te. Fă-te muci. Rămâi aici.
Doamne, îmi pare rău. Trebuie să plec.
- Vei fi bine? - Da. E în regulă.
- Îmi cer scuze că te-am chemat aici. - Nu-i nevoie.
Sună-mă și mă întorc, bine? Te rog?
- Da. - Bine. Vino încoace.
Haide. Respiră, prietene.
Fără gânduri negre. Nu face nicio prostie, bine?
- Ești cel mai nașpa sponsor. - Știu.
N-am zis asta, Hank. N-am folosit niciodată cuvântul ăla.
- Nu era nevoie să o faci. - A fost o experiență neplăcută.
Una pe care aș vrea să o uit. Nu-mi mai cere detalii.
- De ce îl aperi? - Îl apăr?
Așa cum a fost apărat toată viața lui
de familie, de bani, de nume, de victime!
N-am zis că sunt o victimă. De ce ești dornic să mă vezi așa?
Nu asta fac! Îl știu pe tip, Gretchen.
Crezi ce vrei, Hank. Ești beat. Oricum auzi doar ce vrei.
Crezi că asta vreau să aud?
Crezi că vreau să știu ce ți-a făcut nenorocitul ăla?
Cred că, din nu știu ce motiv, vrei să îl pedepsești.
Dar nu o face pentru că s-a culcat cu mine.
Fă-o pentru că e vinovat.
- Păi chiar e vinovat! - Bine!
- E clar că-i vinovat! - Bine!
Știi ce e ciudat?
Că încerci din răsputeri să uiți ceva ce susții că nu-ți amintești.
Billy Whitman... n-are de ce să se străduiască.
Pentru că te-a uitat din clipa când a terminat!
Mark vrea să vă aduc pe amândoi înapoi la secție.
Am auzit că redeschizi răni vechi?
Încerc doar să-i pun punct, Reynolds.
Da? Cu tine e vorba despre punctul de la semnul exclamării.
Am auzit că mai e o victimă.
Caldwell o aduce acum de la inspectoratul regional.
Vrei să-i iau eu declarația?
Am făcut-o deja. Vine pentru o recunoaștere.
A cui? A unor tipi cu măști de schi?
E o recunoaștere a vocii, Reynolds.
- Treci între Sanchez și Morrison. - Da.
Crezi că-s destui acolo? Poate ar trebui să mă duc și eu.
Nu vreau să fii acolo, lângă tipul ăla.
Ai sfârși arătându-l cu degetul.
Lasă-mă pe mine să mă ocup, bine?
În regulă.
Trebuie să asculți, nu să privești. Bine?
Bărbații de acolo nu te pot vedea.
Dacă are vreunul vocea agresorului, să ne spui, bine?
Bine.
Numărul unu, repetă fraza.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
Numărul doi.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
- Nu. - Numărul trei.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
- Nu. - Numărul patru.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
Nu.
Numărul cinci.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
Încerc. Vreau să vă ajut.
Nu vreau să alegi la nimereală. Dacă vocea niciunuia...
Pot să-l aud din nou pe numărul doi?
Al doilea de la dreapta? Adică numărul patru?
Nu. Numărul doi.
Numărul doi, repetă fraza.
În genunchi, târfă. Dacă țipi te omor.
Ar putea fi el.
N-am cum să fiu sigură.
Te-ai descurcat foarte bine. Mulțumesc.
Vă mulțumim, domnilor.
Gata. Toată lumea să iasă.
Vă mulțumesc că ați venit.
Încearcă să nu mă faci să-mi pierd timpul.
Da, nici nu mi-ar trece prin cap.
Clientul meu a fost de acord să vă asculte întrebările.
Eu îl voi sfătui dacă e cazul să răspundă sau nu.
Nu-i voi pune multe întrebări.
Voi spune niște informații și poți face ce vrei cu ele.
Am aflat niște lucruri noi. Dovezi.
Sper că-s mai bune decât cele de acum trei ani.
- Care-i treaba? - Unde ai fost în seara asta, Hank?
Sunt... destul de sigur că acasă. Nu acolo m-ai găsit?
Așa-i. Da!
Te rog. E pentru el. Bine? Hank... Bea cafeaua asta.
Eram liber, Mark. Am băut. M-am relaxat și eu.
- Cât de mult te-ai relaxat? - Ce naiba se întâmplă?
De ce m-ai adus aici?
Ca să nu facem vreo greșeală. Pentru binele amândurora.
Unde ai fost în seara asta?
- La Corky's. - Bine.
- Doamne, nu putem vorbi mâine? - Ba da, am putea.
Billy Whitman a suferit un accident în seara asta, Hank.
Foarte bine! E o veste bună. Sper că a crăpat.
Nu, nu.
Hank, înainte să continuăm... Ca prieten, ca partener...
Îți sugerez să-ți chemi aici reprezentantul sindical.
Poate chiar și un avocat.
- Crezi că m-am atins de Whitman? - Cineva l-a scos de pe drum, Hank.
Bravo lui. Zi-mi cine a fost, să-i fac cinste. Sigur n-am fost eu.
Unde ai fost după ce-ai plecat de la Corky's?
Presupun că m-am dus acasă. Poate că nu. Nu știu.
- N-ai mai știut ce faci? - Nu cred.
Adică... nu țin minte.
Dar sigur nu vedeam negru în fața ochilor.
Acum văd. Cafea neagră.
Ce face Billy Whitman?
În seara asta n-a mai apucat să violeze pe nimeni?
S-a lovit cu capul de volan. Și-a pierdut cunoștința.
L-au tratat și l-au externat.
L-a văzut pe făptaș?
Nu.
Dar am găsit chestii interesante în portbagajul lui.
O mască de schi. Sfoară. Izolirband.
Super. I-ai găsit arsenalul pentru violuri.
Nu, am găsit niște căcaturi pe care le-a pus cineva acolo.
De unde știi asta?
Cu o oră mai devreme, a făcut pană.
A sunat la serviciul de asistență rutieră de la BMW. Au venit.
Tehnicianul a deschis portbagajul.
A zis că n-a văzut nimic acolo, deci lucrurile au fost puse ulterior.
Așa că te mai întreb o dată: vrei un avocat?
E acolo, nu-i așa?
Nu vreau să mai vorbești.
Am dreptul să păstrez tăcerea?
Nu ești în stare să păstrezi tăcerea.
Cine e acolo, cu el? Avocatul ăla scump al lui?
Kasabian, poate chiar primarul?
Știi ce? Ai face bine să-ți ții gura.
Vrei să știi dacă eu i-am pus chestiile alea în portbagaj?
Răspunsul e "nu". Absolut nu.
Și-ți zic eu cine a făcut-o. Chiar Whitman. El le-a pus acolo.
Și-a găurit cauciucul, a făcut rost de un martor,
a ieșit singur de pe drum sau a plătit pe cineva să-l ajute,
și-a pus chestiile alea în portbagaj ca să-mi întindă o cursă.
Vrei să știi de ce, Mark? Pentru că știu ce a făcut!
- Hank, stai jos! - O să vin după tine!
Stai jos, Hank!
Vin după tine, nenorocitule! Știu ce ai făcut!
Până la sfârșitul săptămânii va zbura de aici.
- Ar fi bine. - Sunt arestat cumva? Ce porcărie!
Nici nu te voi întreba dacă îți par cunoscuți.
E doar o pereche de chiloți de damă.
N-are legătură cu violurile.
I-am luat din depozitul de probe dintr-o altă jurisdicție.
Erau probă într-un șir de violuri din Temecula.
Credem că făptașul e același.
Mai credem și că violurile din Temecula
au avut loc înainte ca făptașul să-și perfecționeze modul de operare.
Așa că lunea viitoare chiloțeii vor ajunge la laborator.
- Și sigur vor fi plini de sperma ta. - Bine. Dle detectiv, ajunge.
De crezi că ai motiv să cazi de-acum la înțelegere...
vei obține termeni mai buni decât marțea viitoare.
- Are mult sânge rece. - Da.
Poți să-i dai ăștia Ginei, să-i înregistreze iar la Probe?
- Sigur. - În regulă.
- Crezi că a mușcat momeala? - Tu să-mi spui. Erai acolo.
Rămâne de văzut.
Ești coleg cu Katie Nichols?
- Da. - E prietena ta?
- Cine ești? - Fă-mi un serviciu. Zâmbește.
De ce?
Voiai restul declarațiilor victimelor de până acum?
Da.
Fă-mi un serviciu. Intră și închide ușa.
Credeți că tipul ăsta o să cadă la înțelegere?
- Nu văd de ce ar face-o. Tu? - De-aș fi nevinovat? Nici gând.
Ce tot spuneți?
Nu Whitman e vinovatul. Nici n-a fost vreodată.
Cum adică?
Cel pe care îl căutăm... este polițist.
Polițist? De când?
De dimineață, când o ziaristă pe nume Laura Ross m-a căutat
și mi-a zis că tu ești făptașul.
Eu?
Ronnie, ia loc, te rog. Și ține mâinile la vedere.
Mark, ești nebun.
Acum trei ani, o victimă aproape că ți-a identificat vocea.
Ai intrat în panică. Știai că îl suspectam pe Whitman.
Așa că l-ai scos de pe drum și i-ai lăsat probele în portbagaj.
- Iar tragi la măsea, Hank? - Nu.
De-aș fi fost treaz pe atunci, poate m-aș fi prins. Sau nu.
Poate că eram prea implicat. Poate că mi-aș fi păstrat slujba.
Poate că nu mi s-ar fi destrămat căsnicia.
Dar Laura Ross și-a dat seama.
Mi-a arătat niște lucruri foarte interesante.
Făptașul știa exact cum să-și acopere urmele.
Știa exact ce trebuia să căutăm. Trebuia să fie un polițist.
Și ghici care ofițer ajungea mereu primul la locul faptei.
Tu.
- Și ce? - Și...
Încă o dată. Ca să fie clar.
Mi-a zis să mă așez în genunchi.
Ție nu-ți place violul, ci amintirea acestuia.
Îți pui victimele să-ți povestească tot ce le-ai făcut.
Haide, Mark. Doar nu crezi tâmpeniile astea?
La început nu am crezut. Să te întreb ceva.
Înainte să ajungi aici, unde ai făcut pregătire?
- În Temecula. - Temecula.
Am aflat despre violurile din Temecula, Ronnie.
Au început chiar după ce ți-ai început cariera în poliție.
- Asta nu dovedește nimic. - Însă asta o face.
Ești tu, acum 15 minute, în depozitul de probe,
distrugând-o pe cea care credeai că te incriminează.
- Asta nu e o dovadă valabilă. - De-acum este.
Băieți.
Citiți-i drepturile și duceți-l la interogatoriu.
Vreau un avocat.
Ți-ai prins infractorul, dle detectiv?
Se pare că da. Mulțumesc că ai făcut-o.
Am scăpat de un violator, nu?
- Da, da, da. - A fost un gest frumos.
Da. Sunt un tip cumsecade.
Dar ea taxează la oră. O să vă coste timpul ăsta.
Domnilor.
Îți suntem îndatorați, Laura.
Așa lași în urmă norul îndoielii.
Da, de-acum încolo soarele va străluci și pe strada mea.
Trebuie să-l vorbesc cu el.
- Mulțumesc. - Nu. Eu îți mulțumesc.
Se pare că în sfârșit am nimerit-o.
Laura a nimerit-o. Eu suspectam pe cine nu trebuia.
Și eu am făcut-o.
Mark, până în seara asta...
nici eu nu știam ce am făcut în urmă cu trei ani.
Ascultă. M-am lăsat de curând de băutură.
Dar știu că îți datorez niște scuze.
Când eram parteneri, nu mă controlam deloc. Regret.
Ai fost un partener minunat. Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc.
- Vorbește cu Gustafson, amice! - La naiba.
Vorbește cu Gustafson! Hank!
- Ce cauți aici? - Ia ghici.
L-am găsit pe Omul-lup. L-am prins!
Lasă-mă în pace. Nenorocitule!
Mark!
- Trebuie să aflu ce se întâmplă. - Atac, agresiune...
Chestii grave. L-ar fi putut ucide pe puști.
- Dar nu a făcut-o. - Doar asta îl ajută acum.
- Vă las cinci minute, bine? - Mersi, Mark.
Ce faci, bătăușule?
La naiba...
Ți-am urmat sfatul. Am băut fără să mă opresc.
Asta era doar o parte din sfat.
L-ai bătut rău pe puștiul ăla.
- Da. O căuta cu lumânarea. - Ba nu.
Nu era cel pe care-l căutai.
Poftim?
Ea nu s-a culcat cu puștiul pe care l-ai bătut.
- Ce tot spui? De unde știi? - Pentru că știu. Știam.
Mi-a spus Katie.
- Când? - După ce s-a întâmplat.
Nu știa ce să facă, așa că a venit la mine.
- Nu! - Era disperată.
Se ura pe ea însăși, greșise, făcuse o greșeală groaznică.
Nu voia să te piardă și i-am zis să nu-ți spună.
- Ce? De ce i-ai zis asta? - Nici eu nu voiam să te pierd!
Știam cum ai fi reacționat! Și uite ce ai făcut!
Uite unde ai ajuns!
Trebuia să mă asculți și să o lași baltă!
Tu să o lași baltă. Pleacă, Hank. Lasă-mă.
Pleacă, Hank.
- Uite, eu... - Mi se rupe! Pleacă!
- Îmi pare rău... - Șterge-o de aici!
Bine. Ala bala portocala. Scooter, ești liber. Tu!
- Eu? - Vino încoace.
- Bine. - Deschide poarta doi.
Dacă-ți mai amintești ceva despre seara trecută, sună-mă.
- Cum te cheamă? - Detectivul Dolworth. Hank.
Hank. Bine.
Ce s-a ales de celălalt? De măgarul cu BMW-ul.
M-am ocupat de el. Oricum, ce căutai acolo fără mașină?
Aveam mașină. Dar șoferul m-a lăsat baltă.
E vremea să-ți cauți un nou partener.
- Da. - Și să-ți schimbi ocupația.
- Sper să-l prindeți pe tipul ăla. - O vom face. La momentul potrivit.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro