Din episoadele anterioare.
- Trebuie să faceți ceva. - Ce anume?
Să furați 250,000$ de la mine.
I-am spus soției mele tot ce trebuie să știți.
- Iată planurile clădirii. - Ce primim în schimb?
Numele celui responsabil pentru uciderea lui Mickey Gosney.
Are tupeu să le ceară celor care l-au băgat în închisoare
să fure banii ca să iasă de acolo.
Pe ucigașul prietenului tău îl cheamă William Kewen.
Cine te-a angajat? Vreau numele lui.
M-a abordat un tip la costum, cu ochelari de soare.
- Pregătesc avionul. - Nu-i putem lăsa să plece.
Ce căutați aici? V-am dat numele tipului ăluia.
Vrem numele celui care l-a plătit, tipul la costum cu ochelari mari.
Nu anunța poliția.
- Treci în mașină. - Mă voi întoarce.
- Urcă în avion. - Ce-i asta?
Niște documente despre Montague pe care nu trebuia să le văd.
Lindus! Lindus!
Care-i treaba cu actele alea?
Ce înseamnă? Ce-s numerele alea și graficul?
- Analizau pământul de la șantier. - Gustafson trebuie să afle.
Vreau să știu ce opțiuni avem.
Haide, Lindus, Lindus, Lindus, haide, haide! E mort.
- Deci unde este? - Cine?
Josephine Lindus insistă că tu și "băiatul minune" i-ați răpit soțul.
Veniți la secție ca să ne lămurim.
Ați sunat la biroul de avocatură al lui Margaret Levritz.
Nimeni nu e disponibil momentan. Lăsați un mesaj și vă sunăm noi.
Nu știu dacă am fost clar în ultimele patru mesaje, Mags,
dar eu și puștiul am dat de belele, așa că sună-mă cât de repede poți.
...în centrul San Diego.
Robert Lindus a fost eliberat astăzi pe cauțiune, a ieșit din închisoare
și se pare că s-a evaporat.
E dat în urmărire în întregul stat.
Din centru, sunt Alexa Espinoza, Channel 3 News.
O știi pe cucoana de acolo?
Dna Robert Lindus. Ne-a zis o poveste tare.
Despre ce? Perioada de studenție din frăția Kappa Alpha?
Că voi doi i-ați răpit soțul după-amiază, chiar sub ochii ei.
Nu o cunosc pe femeia asta. Nu știu de ce ar inventa așa ceva.
Poate că nu-i suntem prea dragi,
dacă v-am ajutat să-l arestați pe soțul ei pentru crimă.
Nu se leagă deloc.
De ce ar zice și băiețelul că i-ați urcat tatăl cu forța în mașină?
Ce vrei să-ți spun? Unde e Hank?
- Putem vorbi? - Căpitane, ne lași puțin?
Acum, dacă nu te deranjează.
Nu pleca nicăieri.
Nu-i nimic, scumpule. Tăticul va fi bine.
Aproape am terminat, dnă Lindus. Doar mai spune-mi o dată.
E inacceptabil și împotriva regulamentului departamentului.
- Nu-mi place deloc asta. - Da, dle.
Pentru prima oară în viață, nu te da isteț și ascultă-mă.
Cal mai tare caz din cariera mea mi se năruie.
Un infractor celebru, care era ca și condamnat,
a fugit de dimineață din stat și nu mai este de găsit.
M-au pus cu spatele la zid.
Căpitanul mă amenință că-mi ia cazul din cauza legăturilor cu tine.
Te rog, fii sincer cu mine. Fii sincer.
- Spune-mi ce știi. - Bine. Bine.
- În regulă. - În regulă.
Oricum vei afla.
L-am vizitat pe Lindus la închisoare, acum două zile.
El a vrut să ne vadă și soția lui ne-a plătit să mergem.
- De ce? - Voia să-l scoatem de acolo.
Credea că familia îi era amenințată și voia să aibă grijă de ea.
- Bine. Cine o amenință? - N-a zis. Era speriat.
Ne-a plătit ca să dăm spargere în biroul lui de pe Sixth cu Milan,
să luăm obligațiuni la purtător de 250,000$, pe care le ținea acolo.
- Stai, unde? - La intersecția Sixth cu Milan.
- Nu, am căutat bine acolo. - Nu suficient de bine.
Avea un seif în perete.
Doamne sfinte. Voi l-ați scos de la răcoare.
Nu. Soția lui. Noi doar am adus banii.
De ce Dumnezeu ai făcut o tâmpenie ca asta, Hank?!
Pentru Mickey Gosney, Mark. Ți-am tot zis că a fost ucis.
E mult mai periculos decât crezi.
Atunci zi-mi un motiv pentru care să nu te arestez pe loc pentru furt.
- Îmi trec vreo trei prin cap. - Te rog, luminează-mă.
Primul: nu ai dovezi, al doilea: n-am recunoscut nimic
și al treilea: doar Robert Lindus poate declara că i s-a furat ceva.
Și va trebui să-l găsești.
În regulă. În regulă. Și nu știi unde este?
Nu. Mark, trebuie să stau cu sora mea
și-ți sunt mai util liber decât în arest, aici.
Bine, puteți pleca. Nu am probe să vă rețin.
- Mi-a zis ce-ați făcut. - Ce i-ai zis că am făcut?
Ce-am făcut.
Îi poți duce acasă, te rog?
Unde e soțul meu? Ce i-ați făcut? Răspundeți, ticăloșilor!
Ce i-ați făcut soțului meu? Știu că voi ați fost!
V-am văzut când l-ați luat! Jos labele de pe mine.
Hank, am 24 de ore sau mi se va lua cazul.
Ajută-mă să-l găsesc pe Lindus
sau n-o să mai fiu aici ca să te protejez. Pricepi?
Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
TERRIERS Sezonul 1 Episodul 5
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri www.addic7ed.com
- Suntem... - Ce-i aia? E mișto.
- Ce facem? - La prânz? Nu știu. Orice vrei.
Mersi, ofițer Brooks. Mulțumește-i și det. Gustafon pentru drum.
Ați fost foarte drăguți.
Ce-ar fi să mai stai puțin pe-aici ca să nu pară
că abia aștepți să intri în casă ca să ascunzi un cadavru? Știi?
Trebuie să scăpăm rapid de hoitul lui Lindus.
Dacă nu, o să ne căpătuim cu o acuzație de crimă.
Da, dar dacă nu-l găsesc deloc, o să ne închidă pentru răpire,
așa că trebuie să mă gândesc bine.
Bună, dnă Nupar. Peluza aia arată minunat.
Gustafson trebuie să-l găsească, altfel i se va lua cazul
și ne vor perpeli boașele la foc deschis.
Să-i turnăm o poveste credibilă. Că a murit de la o rană la cap.
Steph! Toți pleacă mulțumiți.
Bun. Deci a murit în accident, dar să nu pară că în ăsta.
- Ce? - Unde ești?
- Aici. - Ești bine?
Da, dar mi-e foame. Ați lipsit cam multicel.
- Hank. - Da.
Scumpo, ce faci cu cârligul de gheață?
Mă ocup de cadavrul din cadă.
La naiba!
Începuse să pută, dar nu aveați destulă gheață în frigider,
așa că am împrumutat puțină de la vecina.
Dna Nupar avea doar bucățile astea mari.
- Nu i-ai zis pentru ce e gheața, nu? - Nu fi prost. Nu l-ați ucis voi, nu?
- Nu, Steph, l-a călcat o mașină. - Comandăm niște pizza?
- Pizza de la spital era nasoală. - Da. Numărul e pe frigider.
Parcă-ți zisesem să scapi de toate obiectele ascuțite.
- Nu știam că ai cârlig de gheață. - Am fost bețiv. Normal că am unul.
De ce nu-l lăsăm într-un șanț, pe undeva?
Trebuie să pară un accident, ca să nu mai ancheteze poliția.
Dacă facem ceva suspect, poliția va năvăli peste noi.
Sigur Lindus a lăsat păr și fibre din îmbrăcăminte.
Nu se putea arunca singur de pe podul Coronado?
Nu. Cine ia 150,000$, iese de la pârnaie și apoi se sinucide?
- Scuze, era o idee proastă. - Nu-i rea.
Îl mai ții minte pe dl Pickering?
Proful de engleză dintr-a zecea, care ne-a predat "Moby Dick".
Cel care își ieșea din pepeni când ne hlizeam auzind "cașalot"?
Scuze. Dar cu ce ne ajută asta?
A aflat că-l înșeală soția când eram eu în clasa a XI-a
și s-a dus la munte, deprimat, hotărât să se îmbete criță,
doar că s-a împiedicat la urcare și-a picat în prăpastie.
Așa am scăpat de teză.
- Știi râpa aia de pe... - 7A. Da, la asta mă gândeam și eu.
Cum te simți? Medicamentele își fac efectul?
- Puțin. La început îmi fac somn. - De ce nu te odihnești puțin?
- Nu vreți să vă ajut cu cadavrul? - Nu-i nevoie.
- Ne descurcăm. - Mersi.
O să dorm în camera mea, bine? Mă simt mai în siguranță acolo.
O să iau analiza solului cu mine. Îmi place să citesc la culcare.
- Ar trebui să începem. - Da, să trecem la treabă.
I-au crescut cumva picioarele?
- Bine, uite. - Da, stai puțin.
Suntem echipajul C-17, în fața locuinței lui Lindus.
S-a deschis poarta. Mergem să verificăm.
Avem un posibil intrus. Intrăm.
Recepționat, C-17. Întăririle ajung în 5 minute.
Vrei o înghițitură?
Știi ce? M-am gândit că o facem pentru o cauză bună și nu regret.
Dar Maggie avea dreptate. Suntem depășiți.
Și Mickey a fost prieten bun. Dar miza e prea mare.
Eu o am pe Steph, tu pe Katie, iar eu zic să facem treaba asta
și să lăsăm lucrurile să se așeze.
Nu ne mai băgăm. Ești de acord?
- Da, dacă tu ești. - Bine.
- Ce post de radio crezi că ascultă? - Ce importanță are?
Încerc să fac totul cât mai credibil.
Dacă ai fugi să-ți salvezi viața, ce muzică ai asculta?
Nu știu. Un jazz lent?
Mai are telefonul conectat la mașină.
- Ce naiba e ăsta? - Dispozitivul Bluetooth.
- Oprește-l! - Încerc.
- Lindus. - La naiba.
Lindus? Bobby? Vrem doar raportul înapoi.
- Bobby, ești acolo? - Da.
Hai, hai. Hai s-o facem. Bine, ascultă.
Trec pe pilot automat, blochez frânele și pornim. Ești gata?
- Da. Doar nu tre' să fac nimic. - În regulă.
Așteaptă! Pe bune, lasă-mă să mă gândesc puțin.
- Ai terminat cu gânditul? - Doamne, nu. Așteaptă!
Cei care-l vor pe Lindus, când vor afla că e mort,
se vor duce după nevasta lui.
Ce vrei să spui?
Că-i vor căuta nevasta și copiii
pentru păsăreasca aia științifică din raport.
Nu le putem face asta. Îi trimitem în gura lupului.
Hank, noi suntem în gura lupului.
Ce vrei? Să pornești răcirea și să speri că rămâne proaspăt?
Nu avem de ales. Trebuie să o fac acum.
Bine. Stai! Doar o clipă. Așteaptă.
- Haide... Ce faci? - Îi iau portofelul.
- De ce? - Cu motiv!
Bine. Hai s-o facem. Să ne ierte Dumnezeu!
- Ce credeai? C-o să explodeze? - Așa speram, da.
Hai să mergem.
Nu te gândi la ce spun ceilalți copii. Nu contează.
Niciun cuvințel. O zi bună.
Scuze, dnă Lindus. O clipă.
Cred că ți-ai format o impresie greșită despre noi.
Greu de imaginat.
V-am văzut răpindu-mi soțul, împingându-l în mașina voastră.
Ne prefăceam.
Soțul tău credea că e urmărit. Așa și era, ne urmăreau pe toți.
Ne-a pus să-i înscenăm răpirea ca să fiți voi în siguranță.
Deci tot vouă trebuie să vă mulțumesc
că mi-ați furat mașina, seara trecută.
L-am sfătuit pe soțul tău cum să o facă.
Ne-a zis să-ți transmitem un mesaj. Pleacă din oraș. Ești în pericol.
- Cineva vă vrea răul. - Foști asociați ai soțului meu?
Da.
M-a căutat unul, de dimineață. M-a întrebat unde e soțul meu.
Un tip înalt cu părul scurt, grizonant?
Un tip înalt cu costum crem. I-am zis că nu știu unde-i Bobby.
Dar i-am spus cine știe. Da, dle Dolworth și dle Pollack.
I-am zis cum vă cheamă, așa că nu mai sunt în pericol,
dar mersi pentru mesaj. Scuzați-mă.
Steph?! Hai, Steph, trebuie să plecăm.
- Haide, surioară! Repejor! - Nu vreau să mă întorc la spital.
Nu mergem la spital, dar trebuie să te duc undeva.
- Unde? - Încă nu știu.
De ce?
Nu știu dacă să-ți spun, la ce înclinații paranoice ai,
dar vin după noi niște oameni răi, așa că hai să mergem.
Strânge câteva lucruri. Să mergem. Repede! Nu glumesc!
Nu prea pricep de ce nu îmi poți spune.
Pentru că e mai bine cu cât știi mai puține.
Mai bine pentru mine, sau pentru tine?
Pentru amândoi. Stai peste noapte acasă la un prieten al meu.
E doar o noapte.
Doamne, Stephanie. Când ai venit în oraș?
De ce nu mi-ai zis că ai un oaspete acasă?
- Nici eu nu știam. - Vreți ceva de băut?
Ai bere de ghimbir fără cofeină și fără zahăr?
Îmi pare rău. Niște apă?
- E mai frumos decât la Hank. - Nu. Chiar este.
De curiozitate, aici chiar stă cineva sau e pentru reclame la parfumuri?
E interesant. Știu.
Jason a făcut planurile. Aici erau două apartamente.
De asta e tavanul așa de sus.
Îmi pare rău, Steph. Nu au pod.
Și Jason e iubitul tău?
- De fapt, este... - Logodnicul ei.
I-am zis că te recăsătorești.
Ar trebui să ajungă în scurt timp, așa că îl vei cunoaște.
Putem vorbi puțin?
E posibil să mă întorc abia peste câteva ore.
- Mersi că ai grijă de Steph... - Sunt în cameră. Vă aud.
Crede că ne urmăresc niște oameni răi.
Da. Eu și Britt am dat de niște belele.
- Ați făcut ceva ilegal? - Nu și imoral.
Își ia din nou medicamentele. Se simte mai bine așa.
Dar abia a început. Mai ții minte regulile?
Nu o lăsa lângă obiecte ascuțite. Nu-i da să citească Proust.
Nu o duce la grădina zoologică. Nu-i servi vin roșu la pește.
- Ne vom descurca. Du-te. - Mulțumesc.
Poți să citești Proust, bine?
- Și mulțumește-i lui... - Jason.
Jason. Jason.
Pas cu pas, bine?
Ca să scăpăm de urmăritori, trebuie să-l creadă pe Lindus viu.
Să se concentreze asupra lui.
- Dacă i-a găsit cineva cadavrul? - Nu. Am fi auzit la Știri.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Da. Am dori o cameră.
Costă 69,50$, în avans.
Îmi trebuie o carte de credit și o poză de buletin.
- Pe asta nu se vede fața. - Nu. Se pare că nu.
Foarte bine, dle Lindus.
Îmi pare rău. Cardul a fost anulat.
Va trebui să plătim cu bani gheață.
- Îmi dai înapoi hârtia de 20? - Ce hârtie de 20?
Mai sun o dată la Mags.
Cea mai mare belea din viața noastră și nu ne prindem avocata la telefon.
Și voi lipsi și de la yoga.
- Ați sunat la biroul... - Haide, Mags! Unde ești?
Ai mai fost vreodată într-un rahat atât de mare?
Da, o dată. Eram într-o fosă septică, deci îmi venea cam până pe-aici.
El este. E ucigașul lui Mickey Gosney.
Au dat repede de urma cărții de credit a lui Lindus.
Uite-l. E bun. Hank, chiar e bun.
Știu, pentru că eu sunt bun, dar el mă întrece.
Nu pricep. Nimic. Nu trece nimeni pe aici?
Zeitlin și Asociații. O clipă, vă rog.
Cu ce vă pot ajuta?
Cum îl cheamă pe domnul care tocmai a trecut?
Sunt 90% sigur că am fost colegi de liceu.
Henry Dolworth? Ben Zeitlin.
Ce plăcere. Putem intra puțin? Te rog.
Poftiți, dle.
Are 2% lapte, Mirabelle, cum a cerut dl Dolworth?
- Da, dle Zeitlin. - Mulțumesc, Mirabelle.
Mulțumesc.
Am făcut prezentările așa cum se cuvine?
Dle Dolworth, el e dl Burke, care lucrează pentru mine.
- Cu ce se ocupă? - Dl Burke lucrează în branșa ta.
E detectiv privat dar se ocupă și de probleme de securitate.
Și tu cu ce te ocupi de-ți permiți birouri cu priveliște așa frumoasă?
Sunt avocat și-aș vrea să te reprezint, dle Dolworth,
și pe partenerul tău, dl Pollack.
Vrei să fii avocatul nostru?
Da. Am auzit că sunteți acuzați de răpirea lui Robert Lindus.
Sursele mele îmi spun că rudele lui v-au identificat drept răpitori.
Poate că atunci fugea din țară încălcând termenii eliberării,
dar răpirea rămâne răpire.
Nu-i de joacă. E adevărat ce spun ei?
Ca potențial avocat al tău, ce-mi spui e confidențial.
- Da, l-am săltat pe Lindus. - V-a plătit ca să faceți asta?
Nu. Nu suportam ca ticălosul să scape nepedepsit.
Apropo, ți-e foame? Avem bucătar personal.
Vă va pregăti orice doriți. În limite rezonabile.
Nu, mulțumesc.
Unde l-ați dus pe Lindus
după ce l-ați împiedicat să se sustragă justiției?
- Nu-ți pot spune. - De ce?
Pentru că apoi nu vom mai avea subiect de discuție.
Mulțumesc pentru generoasa ofertă de a ne reprezenta,
dar eu și Britt avem deja un avocat.
Margaret Levritz, știu.
O avocată bună și mama unui copilaș născut de dimineață, din ce am auzit.
Deci de asta nu-mi răspundea la telefon.
Înțelegi de ce mi-am imaginat tot soiul de chestii
cu toate învârtelile voastre de la Montague.
Îi reprezint pe câțiva dintre investitorii proiectului.
- Nu prea știu la ce te referi. - Ba știi.
Camioanele cu substanțe toxice, tipii în costume de protecție...
Chestiile care au dus la moartea amicului meu, Mickey Gosney.
Dle Dolworth...
Înainte ca Robert Lindus să fie arestat pentru crimă,
a primit sarcina efectuării unui studiu pedologic privat
care cred că te va lămuri în privința acestor activități.
E un test de sol, în termeni profani, finanțat de clienții mei
și coordonat de dl Lindus.
Dacă nu vrei să ne spui unde e, ai idee unde e studiul?
Eu cred că știi.
Dl Burke a făcut pozele astea acum câteva zile,
după ce-a aflat de o spargere dată în biroul lui Robert Lindus.
Deocamdată, doar noi avem fotografiile.
De atunci, dl Burke e interesat de voi
și de prietena dlui Pollack, Katherine Nichols,
studentă la Facultatea de Medicină Veterinară Wofford,
de sora ta Stephanie, fostă pacientă la azilul din Eugene, Oregon,
ca să nu mai zic de fosta ta soție, Gretchen, și de logodnicul ei.
Felicitări.
Știi să cauți pe Internet și să folosești o cameră digitală.
Ce vreți?
Să ne aduci înapoi raportul pedologic furat de dl Lindus.
Sunt fost polițist. Știai asta? Știi, la cât te-ai documentat.
Când ești polițist, vezi multe tâmpenii.
Un tip jefuiește o casă, adoarme pe canapea,
își uită portofelul, chestii de-astea.
Îți zici: "Eu nu pățesc așa ceva". Dar te înșeli. I se întâmplă oricui.
Dar cea mai mare idioțenie pe care am văzut-o vreodată e asta:
Un tip dobora femei, le fura gențile și se făcea nevăzut.
Nu reușeam să-l prindem. Apoi, într-o seară...
auzim: "Om rănit, om rănit!"
Am venit și l-am găsit pe hoț la pământ.
Era plin de sânge...
Încercase s-o jefuiască pe o tipă care ieșea de la box thailandez.
De la box thailandez?
De la box thailandez. Până să pună mâna pe geanta ei,
tipa îi spărsese nasul, îi dislocase umărul și genunchiul.
Ce idiot. Ce spera să obțină?
Cine cară bani cu el la un curs de box thailandez?
Asta a fost pentru Mickey.
- Maternitatea e pe aici. - Cadou, cadou, cadou!
Bună! Pe unde ați umblat?
Asta ne întrebam noi despre tine în ultima zi și jumătate,
deși ne-am gândit că stai pe spate, cu picioarele în sus.
Da, tu suni oamenii înapoi în a 17-a oră de travaliu.
El... sau ea... E bine că am...
El e Harrison. Vreți să-l cunoașteți?
Ce mai faci?
Voi ce-ați mai pățit? Vă țineți departe de belele?
V-am zis eu că vă depășește.
Da. Suntem de acord cu tine. Îl cunoști pe Zeitlin?
Doar după reputație. El știe cine sunt eu?
- Are poze cu Steph, Gretch și Katie. - Să le dăm ce vor, nu?
Dacă facem asta, o să scape nepedepsiți.
Și dacă nu le dăm, o să ne ucidă.
Dar și dacă le dați tot s-ar putea să vă ucidă.
- Știți sau nu unde e Lindus? - Cam avem idee.
Raportul ăsta pe care-l vor ei... Nu spuneți locul, dar știți unde e?
- Da. - Atunci dați-le ce vor.
Și pe urmă?
Luați-vă o vacanță și poate nu vă mai întoarceți.
Nu ne mai întoarcem niciodată acasă, nu-i așa?
- Bună, Hank, ce mai faci? - Jason, mă bucur să te văd.
Ne-am bucurat de compania sorei tale. E super haioasă.
A desfăcut și refăcut aproape toate aparatele din casă.
Așa e Steph. Uite, îmi pare rău, dar mă grăbesc. Unde este?
Bună, doamnelor. Steph.
Gretchen a zis că Steph avea o bursă la MIT pe vremuri.
Da, avea dublă specializare: chimie și inginerie.
Părinții ziceau că ea a moștenit inteligența familiei și eu barba.
- Steph, putem vorbi? - Ce e asta?
Știi ce scrie acolo?
Este studiul pedologic de pe proprietatea Montague.
Vezi ce scrie aici? C6H6. Este formula moleculară a benzenului.
- De unde știi? - Asta e slujba mea, Hank.
Benzenul este un compus cancerigen găsit în țiței și în benzină.
Testul ăsta arată că e prezent în proporție de 380 la miliard.
Știi ce înseamnă asta? Spune-i tu, Jason.
Ca arhitect, jumătate din timp fac teste de sol.
De-aș primi unul ca ăsta, aș izola zona într-o clipă.
Ne spune, pe scurt, că în pământ e cancer.
Montague s-ar putea numi Orașul Leucemiei.
- Cine știe despre asta? - Nimeni.
Hank, trebuie să i-l arăți cuiva.
- Jason, ne scuzi o clipă, te rog? - Da. Sigur.
Nu pot, Gretchen. Nu pot.
Cineva încearcă să mușamalizeze tot.
Dacă spun ceva, sigur voi fi ucis. Și, probabil, nu voi fi singurul.
Nu pot.
Știi de ce îmi aduc aminte?
Când a trebuit să coborâm în râpă până la mașina cu mortul.
La naiba. S-a răsturnat.
- Ce zici? Poți să intri? - Vom vedea.
Doamne!
Aici miroase ca-n dormitorul tău!
A fost o aventură de-o noapte. Nu te mai lăuda.
Ești sigur?
Un singur om ar avea curajul să facă public acel raport.
Am sunat la poliție?
Ascultă... Am fumat ceva iarbă și am și mestecat niște ciuperci.
Mă plimbam pe drumul 7A și-am văzut o mașină în râpa de lângă șosea,
la 2,5 km de magazinul de unde am luat mai demult biscuiți expirați.
Vorbesc serios. Mașina era un Lincoln Town Car.
Era răsturnată. Și avea numărul 2SAQ881.
Sunt foarte serios. Ar trebui să vedeți.
- N-ai fost drogat în viața ta, nu? - După moacă, ai zice că da.
Poliția a primit o informație anonimă despre o mașină
descoperind cadavrul dezvoltatorului imobiliar Robert Lindus,
acuzat de crimă care a dispărut în urmă cu două zile,
după eliberarea pe cauțiune.
Se pare că Lindus a murit la scurt timp după dispariție
iar cauza accidentului ar fi că s-a urcat beat la volan.
Transmițând de pe drumul 7A...
Doar nu crezi tot ce auzi în presă.
- Bună, detective. - Mark, ce cauți aici?
Nu-ți plac locurile populare de întâlnire.
V-am dat în urmărire acum o oră. V-am găsit imediat.
Gândește-te să conduci o camionetă mai puțin ostentativă.
Asta i-am zis și eu, toată ziua.
Șerifule, ni te alături, sau aștepți să scoată cineva arma?
Știi că la 911 se înregistrează toate apelurile?
"La 2,5 km de magazinul de unde am luat mai demult biscuiți expirați".
Ai imitat-o bine pe Florence Henderson.
Nu la fel de bine ca pe Tony Randall, dar omul se pricepe.
- Spune-mi o chestie, Hank. - E desfăcută.
Lindus. Spune-mi că nu ați făcut-o voi.
Mark, oricât aș vrea să o spun... nu am făcut-o noi.
Nu știu ce-ați făcut astăzi. Sincer, nici nu vreau să aflu.
Dar, orice-ar fi fost, sunt foarte recunoscător.
Să mai bem un rând. În contul poliției.
S-a întors lumea cu fundul în sus!
Grupul financiar din spatele proiectului Montague,
care a finanțat proiectul, este șocat de această descoperire.
Vom vedea intern cum de l-am lăsat pe Robert Lindus să ne înșele.
Cum de a avut suflet să mușamalizeze așa ceva va vedea el cu Dumnezeu.
Construcțiile pe proprietatea Montague vor înceta imediat
până depășim acest moment de criză.
Mulțumesc din nou.
N-ar trebui să o ai pe cap pe sora fostului soț al logodnicei tale.
Mi-a făcut plăcere.
- Mulțumesc că ai făcut ce trebuia. - Nu am făcut nimic.
Am avut noroc că mai exista un exemplar al raportului.
Gretchen sigur va regreta că n-a apucat să te vadă.
- Voia și ea să-ți mulțumească... - Ești gata?
M-am bucurat să te cunosc, Steph.
Poate bem o bere cândva... Tu nu mai...
Nu-ți face griji. Știu ce vrei să spui.
Da. Poate bem altceva, nu? Mulțumesc.
- Plecați fără să vă luați rămas bun? - N-am dormit. Pic din picioare.
- Poți sta oricând cu noi, bine? - De ce? Acum totul s-a rezolvat.
Odihnește-te. Astăzi ai făcut treabă bună.
Au găsit un raport despre un cadavru.
- N-am nicio... - Sunt impresionată. De contează.
- Gretch? - Da?
Să știi că eu tot te mai iubesc.
- Nu știu ce să fac. - Nici eu.
Te-ai simțit bine cu Gretchen și cu Jason?
Sunt drăguți. El e cam plicticos. Nu-i așa deștept pe cât se crede.
- Ești o soră bună, Steph. - Știu.
De exemplu studiul ăla pedologic. Era o mare tâmpenie.
Da... Stai. Ce?
Treaba cu benzenul și cu metalele din pământ?
Nu au cum exista la un loc în asemenea proporții. Nu în natură.
Dar majoritatea oamenilor n-ar ști asta.
- Ce tot spui? - Raportul e o invenție.
Cineva a scos cifrele alea din burtă. Sau a pus chimicalele acolo.
În pământ nu e niciun cancer.
- Nu mergem acasă? - Nu încă.
- Ce facem aici? - Îți spun imediat.
Aduceau porcării, nu le luau. De ce ar face cineva asta, Steph?
De ce-ar zice că în pământ e cancer fără să fie așa?
Nu știu. Poate ca să țină lumea la distanță.
Vei spune cuiva... despre ce fac ei aici, de fapt?
Nu, Steph. Cazul ăsta e închis.
E închis.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro