Din episoadele anterioare.
Sunt Hank Dolworth și el e partenerul meu, Britt Pollack.
Suntem detectivi privați.
S-a găsit un cadavru în port. A luat o supradoză, probabil.
Mickey nu s-ar fi atins niciodată de porcăria aia.
L-ai ucis pe prietenul meu, așa că te voi distruge.
Știți ce-a susținut avocatul lui Lindus?
Că tu și "iubițelul" tău ați lăsat arma în casa lui Lindus.
I-am întins cursa vinovatului, Domnul e cu noi.
Trei... doi... unu... Acum!
La câți șobolani sunt în lume, eu m-am ales cu unul snob.
Ce-i? Nu-ți place brânza cheddar?
- Ce scrie în ziar? - Că George Wallas e mort.
Sigur nu vrei nimic de mâncare?
Micul dejun e una dintre cele mai importante cinci mese.
- Ești bine? - De ce?
Arăți de parcă ai fi dormit pe bancă, în parc.
Nu știu. Am șobolani, fantome de șobolani. Se foiesc toată noaptea.
- Abia am închis ochii. - Putea fi mai rău, amice.
Puteau fi ratoni. Știi ce se zice despre ei, nu?
Nu știi? Păi... nu-s prea curați.
Haide! Afară e frumos și tu te porți de parcă ai distrus Crăciunul.
Fă din încruntare zâmbet. Fii fericit ca-n Vegas!
Nu știu, Britt. Parcă mi s-au înecat corăbiile.
- Ne aduci nota și niște calmante? - Da.
Vin niște bogătași. Aveți grijă la maniere!
- Te pot ajuta cu ceva, domniță? - Da. Îl caut pe Henry Dolworth.
- Mi s-a zis că îl voi găsi aici. - El este.
Tu ești dl Dolworth?
Da, și el e partenerul meu, Britt Pollack.
- Strict profesional. - Sunteți detectivi, nu?
De la biroul lui Margaret Levritz am aflat că vă voi găsi aici.
Trebuie să vorbim între patru ochi.
Aici e bine? Cu ce te putem ajuta?
Am venit în numele soțului meu. El m-a rugat să vă caut.
N-a putut să vină personal? Nu putea să lipsească de la ceai?
E în închisoare, așteptând procesul pentru o crimă de care nu e vinovat.
A zis că sunteți singurii care îl pot ajuta.
- Măgulitor. De ce noi? - Pentru că voi l-ați băgat acolo.
- Soțul tău este, cumva... - Robert Lindus.
Eu sunt Josephine Lindus.
M-a rugat să vă dau ăștia. Îi păstrați dacă mergeți să-l vedeți.
Dar trebuie să veniți astăzi.
600, 700, 800, 900, 1,000. 1,000 de dolari?
Pentru 1,000 de dolari nici nu m-aș căca în gura lui.
S-a pus poprire pe conturile lui Lindus.
Cucoana probabil a trebuit să vândă lansatorul de mingi de tenis
ca să strângă atât.
Ultima oară tipul ne-a dat 50,000$ pentru serviciile noastre.
E-adevărat că i-am lăsat o armă a crimei în casă, dar oricum.
Nu știu. Ce părere ai?
În mod normal aș zice să donăm banii și să-l lăsăm la pârnaie.
Dar pentru prima oară, azi, pari bucuros că te-ai trezit.
Eu zic să mergem să-l vedem.
Salut, Britt.
Când m-am trezit, în aer plutea un miros dulceag.
Am crezut că vecina gătea pateuri cu scorțișoară, dar nu era așa.
- Știi ce mirosea așa? - Ce?
Libertatea.
Mulțumesc că ați venit. Presupun că soția mea v-a găsit și v-a dat...
Da, da. Dar să te văd aici, așa...
Aș fi venit pe gratis. Ai soție tare drăguță.
După faza cu înregistrarea porno difuzată pe toate posturile,
ea tot te mai ajută?
Cred că te iubește cu adevărat.
Cum e la răcoare, Lindus? E ca-n reclame?
Știu că ați lăsat arma în biroul meu, că voi mi-ați întins cursa.
Puteți nega oricât. Nu-mi pasă. Nu de asta voiam să vorbim.
Și eu știu ce-ai făcut. L-ai ucis pe prietenul meu, Mickey Gosney.
Jur pe viața copilului meu că nu am niciun amestec în asta.
- Nici pe Bianco nu l-ai ucis? - Nu.
Când mi-ați înscenat crima, ați avut noroc.
Poate că nu l-ai ucis pe Mickey cu mâna ta.
Poate ți-ai pus gorilele s-o facă, să-l țină, să-i injecteze droguri,
să-l vadă cum moare.
Cei care v-au atacat nu lucrau pentru mine.
Cum a fost? Au venit întâmplător pe șantierul tău?
Mă supravegheau.
Îi deranjez pe unii de când m-ați băgat după gratii.
Cine credeți că a trimis caseta porno către presă?
Cine mi-a silit avocatul să se recuze?
Credeați că nu puteam să scap ușor, cu voi adversari, la banii mei?
Cineva mă vrea închis pe viață, și s-ar putea să fie una scurtă rău.
Nu avem timp. Orele de vizită aproape că s-au încheiat.
Ai auzit? În închisori există restricții. Ce nasol!
Știu că-s ultimul om pentru care v-ați pune pielea la bătaie,
dar doar în voi mă pot încrede și voi face să merite efortul.
- Nu ne retragem declarațiile. - Nici nu vreau să o faceți.
Oricum n-ar ajuta la nimic. Ce-am făcut e bun făcut.
Voi suporta consecințele, dar soția și fiul meu sunt în pericol iminent
și vreau să îi protejați.
- Cine îi pune în pericol? - Vorbiți cu soția mea.
I-am spus tot ce trebuie să știți. Vă rog. Trebuie să o faceți.
Nu pentru mine, pentru ai mei. Sunt nevinovați.
- Ce anume să facem? - Furați 250,000 de dolari.
TERRIERS Sezonul 1 Episodul 4
Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri www.addic7ed.com
Să-ți spun o chestie.
Acum o oră, lumea era un loc mohorât și nemilos.
Și după o excursie la închisoare, universul pare în echilibru.
Pe bune, nu a fost cea mai gogonată minciună pe care-ai auzit-o vreodată?
- A fost gogonată, da. - Gogonată la culme!
Îi înscenăm unui tip o crimă pe care a comis-o,
apoi cineva îi trântește o înscenare și mai isteață?
Ce ziceai, "Căpitane Paranoia"? Cu excepția primei părți.
- Pe bune, ce părere ai? - Am aceeași părere ca tine.
De unde are 250,000$? De ce vrea să îi furăm noi?
Evident, ne întinde o capcană. Vrea să revocăm declarațiile.
Să ne "retractăm" declarațiile. Nu poți "revoca" o declarație.
Doar dispozițiile de "revoca". Declarațiile se retractează.
Încearcă să ne-o tragă.
- Minte sfruntat. - Dar știe să se dea sincer.
- Sunt puțin curios. - Curioșii mor repede.
Eu am auzit că ăsta și-o căuta.
Nu spun că a pus să fie ucis Mickey Gosney.
Poate că a făcut-o, poate că nu. Dar știe cine e făptașul.
Și poate merită să aflăm despre ce naiba vorbea.
- Și cum facem asta? - Aflăm despre ce vorbea!
De ce vă interesează chestia asta?
Suntem martori în procesul de crimă al lui Lindus.
Ne întrebăm ce se întâmplă.
Și ce alt motiv mai aveți?
Plănuiam o vacanță în primăvară
și nu voiam ca data să se suprapună cu înfățișarea la tribunal.
Britt n-a văzut niciodată insulele Maldive.
N-am fost niciodată în croazieră.
- Știi măcar unde sunt Maldivele? - Da. În nord... Nu-s departe.
Dă-o încoace. Și tu, plecat în croazieră...
Bine. Cum stă treaba? Lindus va scăpa sau nu?
- Lindus sigur nu va scăpa. - Pari al naibii de sigur.
L-am prins pe Lindus cu mâța-n sac. Așa de nasol... că nici nu mă amuză.
Și avem arma găsită la el acasă. Avem trei martori care l-au văzut.
Am găsit fire de păr în postul de salvamari, cu ADN-ul lui.
Sunt șanse de 3 la 1 ca avocatul lui din oficiu să cadă la înțelegere
până la sfârșitul săptămânii, deci...
Ce s-a ales de tipul spilcuit cu limba mieroasă de la audieri?
Săptămâna trecută a renunțat la caz, fără explicații.
Parcă ați primit plocon cazul, împachetat și cu fundiță.
Felicitări.
Dacă muncești din greu și joci după reguli, ai noroc.
Dar voi nu știți cum e asta, nu?
- Am terminat? E în regulă? - Da. Dar mai am o întrebare.
- La naiba. - Ce-i cu cazul lui Mickey Gosney?
Haide, Hank. Ți-am zis. Mickey a luat o supradoză.
Lasă-mă, Mark. Mickey nu lua heroină.
Se pare că a făcut-o. Nu prezenta nici semne de luptă, nici vânătăi.
Avea doar înțepătura de ac. Vrei să citești singur? Da?
Hei, Reynolds.
Le dai raportul de toxicologie pentru Mickey Gosney?
Mulțumesc.
Felicitări din nou, Mark, pentru cazul lui Lindus.
- Mulțumesc, frățioare. - Îți șade bine cu succesul.
- Acetaldehidă? Ce naiba e asta? - Un produs chimic industrial.
- Înrudit cu formaldehida. - Cum a ajuns în el?
Narcomanii își înmoaie țigările în așa ceva pentru un efect sporit.
Am citit pe undeva.
Lucrurile amicului vostru sunt în magazia de probe.
Încă nu știm nimic despre fiica lui, așa că nu le-a ridicat nicio rudă.
Mark se gândea că le vreți, până se va întoarce fata.
În regulă. Mulțumesc, Reynolds.
Pe vremuri, Mickey avea un cuibușor drăguț în Pescadero.
Avea o casă. Cu lămâi în curtea din spate.
Elenore era mică. Avea propria lui casă...
Și-acum viața lui s-a redus la doar atât.
- Vrei să plec puțin? - Nu. Sunt bine.
Sigur nu-i posibil să-și fi făcut singur asta?
Nu-l cunosc pe tip, dar... Trăia în mizerie.
Eu îl cunoșteam.
N-ar fi făcut-o acum, când fetița lui avea probleme.
Știi la ce mă gândeam?
Ce garanție trebuie să depui pentru plata unei cauțiuni?
Depinde de plătitorul cauțiunii, dar nu mai mult de 50%. De ce?
Atunci ăștia-s banii de cauțiune.
Nimănui nu i-a trecut prin cap, pentru că avea bunurile poprite.
Dar 500,000?
- Din care jumătate... - Înseamnă 250,000. Am calculat.
Are tupeu să le ceară celor care l-au băgat în închisoare
să fure banii cu care să iasă de acolo.
Ce-i asta?
Fluturași de salariu de la compania de pază Bateman.
- Au ceva special? - Sunt pe numele lui Mickey Gosney.
Ăsta e de-acum o lună.
- Marty. - Sfinte! E "oțiferul" Dolworth.
- "Oțiferul"? - Așa le zic bețivii polițiștilor.
- Spun greșit cuvântul. - E o tâmpenie.
Tu ești?
Știi că poți face pipi din picioare, nu?
Respectă-mi intimitatea, te rog.
Cu câteva săptămâni înainte să moară, Mickey era speriat. Sunt sigur.
- De ce era speriat? - Din cauza slujbei ăleia...
Se gândea să se îndrepte, așa cum ai făcut tu.
A zis că fata lui are relații, că i-a găsit un loc de muncă.
Firma de pază Bateman?
Mickey lucra de noapte.
Păzea șantierul unde se construiește complexul ăla hotelier.
Stai așa. Mickey era paznic la Montague?
Da. Într-o noapte au venit niște camioane cu niște tipi în costume,
care arătau ca extratereștrii, și au închis totul.
Mickey și-a întrebat șeful ce se întâmplă.
Se pare că nu le plac întrebările. În ziua următoare l-au concediat.
Peste o săptămână, l-a sunat fiică-sa și i-a zis că are probleme.
După aceea, el a început să se ferească.
Azi am auzit un banc nou. Vrei să ți-l spun?
Da, spune-l.
Doi bătrânei stăteau pe o bancă, în parc.
Unul îi zice celuilalt: "Pun pariu că-ți ghicesc vârsta".
Al doilea zice: "N-ai cum. Pun pariu pe o sută de dolari".
Și primul îi zice: "Gata. Punem pariu."
"Dar ca să-ți ghicesc vârsta, trebuie să-ți dai pantalonii jos."
- Bine? - Bine.
Așa că al doilea își dă nădragii jos.
Primul bătrânel îi pipăie boașele. Le cântărește, le palpează...
Le scutură, de pe-o parte pe alta. Îi zice că are 78 de ani.
Și celălalt spune: "Uimitor! Cum ai știut?".
Iar primul răspunde: "Mi-ai zis ieri".
- Bine, mai zi. - Nu... Asta e tot.
- Ți-a scăpat poanta? - Cu tine, mereu îmi scapă poanta.
Sunt convins că am zis-o așa cum trebuie.
- Ce-i? - Tipul la costum ne-a văzut.
- Unde? - Chiar acolo.
- Unde? - La naiba.
Uite ce părere am eu, bine?
Mickey a văzut ceva, știa ceva, a făcut ceva pentru care l-au ucis.
Poate că Lindus știa cine a făcut-o sau poate că nu.
Dar trebuie să știe motivul pentru care a fost ucis, nu?
- Nu-i așa? - Așa e.
Să mergem la nevasta lui Lindus.
Bună dimineața, dlor. Vă mulțumesc că ați venit.
E cam cald pe aici. S-a stricat aparatul de aer condiționat?
Nu. Dar nu putem plăti factura de curent.
- Soțul tău voia să ne arăți ceva. - Urmați-mă.
Bobby mi-a zis despre un birou aflat la etajul superior
al primei sale construcții, având un scop despre care n-aș vorbi.
Mi-a zis și despre o rezervă pe care o ținea acolo în caz că...
nu știu... cineva i-ar înscena o crimă, într-o bună zi.
Ținea banii într-un seif.
Vrea să-l spargeți diseară și să luați conținutul.
Iată planurile clădirii. Am marcat locul unde e seiful.
De ce nu îi iei chiar tu?
Poliția a descoperit biroul în timpul anchetei,
l-a sigilat, a schimbat broaștele și codurile de alarmă.
Din fericire, seiful nu a fost găsit.
Ce măsuri de siguranță există în clădire?
Tot timpul e un portar în hol, camere de filmat
la toate intrările, în lifturi, pe scări... și o mașină de patrulare.
Să zicem că pătrundem în locul ăsta
cu broaște și coduri schimbate, cu o mașină care patrulează...
- Ce primim în schimb? - 40% din pradă.
- Adică 100,000$? - Da.
Nici nu ne sculăm din pat pentru mai puțin de 150,000$.
Ba da. Iar soțul meu vă mai oferă ceva.
Ce anume?
Recuperați banii, aduceți-i în 36 de ore...
și vă va spune cine-i vinovat de uciderea lui Mickey Gosney.
- O poți face? - Nu știu.
- Cum știm că nu-i o capcană? - De ce ne-ar face asta?
Și fără mărturia noastră, tot mâncat este.
Și dna Lindus?
De unde știm că nu va fugi cu banii, lăsându-și soțul în pușcărie?
- Atunci o vom admira sincer. - Vreau să știu toate aspectele.
Bine.
Adică o poți face, sau e vremea somnicului tău de după-amiază?
Fac cinste cu masa. Haide.
Am nevoie puțin de camionetă așa că las-o pornită.
Bine. Fac rost de cele necesare. Ne întâlnim aici la 07:00.
- La 7:00? De ce așa devreme? - Dăm o spargere!
- Am nevoie de pregătiri. - Ne vedem atunci.
Bună, Hank.
Vrei să cobori? Vrei să ți-o încălzesc?
- De ce nu mi-ai zis că ești aici? - N-am vrut să te deranjez.
Aveai multe pe cap.
Am venit doar să mănânc și ca să merg la baie.
Când ai plecat din spital?
- Bine. De cât timp ești acolo? - De trei, patru săptămâni.
- De săptămâni? - Am venit la fosta ta adresă.
Stăteam în mașină cât erai acolo și intrăm în casă când plecai.
- E mai frumos aici. - Deci tu îmi luai toată mâncarea?
- Bine. Credeam că mă senilizez. - O să mă pedepsești?
Nu, sigur că nu.
De ce ai plecat de la St. John's? Credeam că îți place acolo.
Mă săturasem. Toți erau nebuni. Mă pot întoarce în camera mea?
- Da, însă poți să stai și aici. - Trebuie? E mai confortabil sus.
Te-ai instalat mai bine la etaj decât mine, la parter.
- Și e întuneric și... cald. - Da. Vorbim mai încolo.
Cine este?
Sunt vecina. Am venit să cer niște zahăr.
- Nu mai avem. - Ce naiba se întâmplă? Cine e?
Un tip care se dă drept femeie.
- Hank, ești acolo? - E partenerul meu.
Da, da, da. Intră.
Britt, ea e sora mea, Steph. Steph, el e Britt.
- De ce te dădeai drept femeie? - Nu, nu, nu. Eu...
Se pare că stă la mine de săptămâni întregi.
- Ea e ratonul? - Da.
- Ești noul iubit al lui Gretchen? - Nu. E Britt. Partenerul meu.
Nu e negru.
Nu. Acela e Mark, partenerul meu de când eram polițist.
Înseamnă că ești cel care se plânge mereu de migrene.
Mă duc să trag un pui de somn.
Steph, sigur nu vrei să dormi în camera de oaspeți?
- Poate că e mai confortabil. - Am dormit acolo. Nu este.
- Ea e Stephanie? - Da.
- Amice, parcă era... - Da... S-a externat din spital.
Fă-mi un serviciu.
Poți să iei orice obiect ascuțit, în care te poți tăia?
Katie, mulțumesc că ai venit. Poți avea grijă de cineva câteva ore?
- Da. Ce, ai născut peste noapte? - Nu... Steph e la mine.
Ce s-a întâmplat?
S-a externat de la St. John, dar nu e... așa de grav.
Dar probabil că nu a luat medicamente de trei săptămâni,
așa că nu voiam să stea singură.
- Sigur. - Știi care sunt regulile, nu?
- Da. - Mulțumesc mult. Mersi.
- Super. - Unde vă duceți?
- Avem o mică... Te iubesc. - Da, știi tu. Pa. Mulțumesc.
- Deci ai reguli pentru sora ta? - Într-un fel... Da.
Când Steph își ia medicamentele care trebuie, e incredibilă.
E isteață, amuzantă, loială. Cel mai bun om pe care-l știu.
- Fără supărare. - Nominalizarea mă onorează.
Dar când ia medicamente aiurea, e o mare pacoste.
Pe acolo face 12 minute. Hank, 12 minute?
Îmi pare rău.
Doctorul i-a schimbat medicația și nu reacționează așa bine la ea.
Mai bine așteptăm altă tură? Ce-i?
Știu că ai chestii grave pe cap dar voi comite o infracțiune.
- Aș vrea să te concentrezi. - Mă concentrez. Da.
E bine, amice. Katie e acolo.
Probabil pregătesc bunătățuri și se bat cu pernele.
Lasă-mă să te ajut să fii atent la treaba pe care o avem acum.
Sunt atent. Sunt foarte atent. Dar așteptăm altă tură?
- O să mă vizitezi la mititica? - Pentru vizite conjugale, sigur.
Fii cuminte.
Nu cred că există cuvântul ăla. După un Q trebuie să vină un U.
"Qanat"? Tunel care colectează apă, în Orientul Mijlociu?
- N-ai făcut facultate? - Fac acum. Medicina veterinară.
- Nu ești cam mare pentru asta? - Îl plac mult pe fratele tău.
- Nu ești noua lui prietenă? - Nu.
L-am auzit când făcea sex, săptămâna trecută. Aici, pe jos.
Da? Cine ești? Ce ai lăsat și unde?
Stai puțin. Să verific.
Da. Îmi pare rău. Nu am văzut nimic.
Nu acum, Britt. Nu acum.
Da, da, da.
La naiba!
Nu acum.
Ce ageamiu. A încercat să oprească alarma lovind-o.
- Da. Vezi să nu, amice! - Nu-i nimeni aici.
Anulează apelul de urgență și adu pe cineva care să oprească alarma.
Sisteme de alarmă Zeppelin. Cu ce vă putem ajuta?
Da. Bună. S-a dat o spargere și nu putem opri alarma.
Trimitem imediat pe cineva.
Sisteme de alarmă Zeppelin? Ce rapizi sunteți!
Aveți noroc că eram în apropiere. Unde e buba?
- Mulțumesc. M-ai salvat. - Mulțumește-mi după ce-o repar.
Făptașul a dispărut. Am căutat în clădire.
Da.
În regulă. N-ar trebui să fie o problemă.
Să vedem. Ne ocupăm de cel de aici.
Nicio problemă. Trebuie doar să-i înlocuiesc carcasa.
Super.
Trebuie să fac setările. Închideți ușa și lăsați-mă.
Doar câteva minute.
- Bine. - Fă-ți treaba.
În regulă. Ies iemdiat. Mulțumesc.
- Gata. Am rezolvat cu alarma. - Mulțumim mult.
Îmi pare rău. Va trebui să te percheziționez.
Biroul face parte dintr-o anchetă a poliției.
Îl țin sub pază strictă. Trebuie să-ți verific geanta.
- Bine. - Mulțumesc.
- Poftim. - Mulțumesc mult.
- O seară plăcută. - Mersi. Și ție.
Da, noapte bună.
- Ai observat SUV-ul de acolo? - Nu.
Vrei să pornești odată?
- Ar trebui să meargă acum. - Da?
Așa e mult mai bine. Mulțumesc.
Ghiciți cine a reparat televizorul! Și ne-a pus televiziune prin cablu.
Normal. E un geniu al tehnicii. A fost șefă de promoție la MIT.
- Serios? - Ne scuzi câteva clipe?
- Ăștia-s 250,000$. - Deschide-l, haide.
Garanții de cauțiune? Am putea să le păstrăm.
Am avea fiecare 125,00$. Ziceam și eu.
Ce-i asta?
Poftim partea voastră.
Trebuie să fie și o cheie. Soțul meu mi-a explicat clar.
- Ai idee ce deschide? - Habar n-am.
- Și tu ai ceva pentru noi. - Pe cel care ți-a ucis prietenul.
Îl cheamă William Kewen.
Acum suntem destul de bogați.
În sfârșit pot să-mi cumpăr un aparat bunicel de făcut clătite.
Ideea e că am putea renunța chiar acum.
- Ai auzit vreodată de tipul ăsta? - Nu.
Fii cu ochii pe ea. Dacă dă să fugă, anunță-mă.
Ce vei face când îl vei găsi pe tipul ăla, Kewen?
- Da. Ce-i? - Ești William Kewen?
- Cine întreabă? - Am auzit că vinzi heroină.
Nu vreau clienți fără recomandare, amice.
Mickey Gosney e clientul tău?
Care-i treaba cu Mickey?
S-a injectat singur. Eu doar i-am vândut marfa.
Jur că-ți scot ochiul pe loc!
Oricum, era cu un picior în groapă de la băutură, bine?
Am fost plătit să mă fac prieten cu el ca să grăbesc inevitabilul.
Poate că i-am făcut injecția. Poate i-am dat cam mult.
- Cine te-a plătit? Vreau un nume. - Nu știu nume.
Tipul m-a abordat noaptea. Eram amețit. Nu l-am văzut bine.
- Poți să te străduiești mai mult? - Purta costum și ochelari negri.
Lindus a ieșit pe cauțiune.
Du-te, du-te, du-te! E chiar aici. Un Mercedes negru.
- Pregătesc avionul. - Nu-i putem lăsa să scape.
- Dragă, cine e acolo? - Poftim?
Ce naiba faceți aici?
Ai zis că-ți vei scăpa nevasta și copilul, nu propria piele!
Asta și fac. Avionul nu e pentru mine.
V-am dat banii, v-am zis numele tipului care...
Ne-ai dat numele executantului!
Îl vrem pe angajator, pe tipul la costum, cu ochelari negri.
Nu știu cine este, bine? Nu știu cine e!
Dar asta știi ce este, nu?
- Descuie ceva ce-ți trebuie? - Haide... O să ne spui.
- Stai, sun la poliție. - Du-te și sună.
Nu chema poliția.
- Ce ne facem? - Mă întorc.
Urcă în avion. Pregătește totul.
- Urcă în mașină! - O să mă întorc!
- Cheamă poliția. - Nu pot să cred că faci asta.
V-am dat banii!
Aveți idee ce faceți? Mă omorâți!
Când vor afla că-s liber, mă vor ucide.
- Cine? - Pui de...
Cine sunt "ei"?
V-am plătit de două ori și voi mă ucideți.
Ce treburi necurate se întâmplă la Montague?
Cine l-a ucis pe prietenul meu? Ticălosule. Haide.
Hai să vedem ce-i așa de important de nu pleci din țară fără el.
Ce-s astea?
Niște documente despre Montague pe care nu trebuia să le văd.
Le-am păstrat ca garanție pentru siguranța mea și a familiei.
Și până să veniți voi, stratagema funcționase.
I-ai amenințat că faci totul public dacă ai fi pățit ceva?
- Da. - Ce scrie acolo?
- Du-mă la avion și-ți voi spune. - Ce scrie acolo?
Bine. Facem cum vrei tu. Hai să vorbim cu Gustafson.
- Nenorocitule! - Nu te înveți niciodată minte?
Calmează-te, bine?
Lindus! Lindus, ești bine?
Nu mă trimite iar acolo. Sunt bine. Nu vreau la spital, bine?
Vor crede că fugeam și mă vor închide din nou.
- Ține-te de mine. - Trebuie să mă întind.
- Ai promis că nu mă duci la spital. - Nu te duc la spital, frățioare.
Cine e acolo?
Bine. Steph, adu niște aspirină din baie.
Mă voi întinde să dorm puțin.
Nu, nu, nu. Rămâi cu noi. Stai treaz, stai treaz.
Lindus, haide. Ce-i acolo? Ce înseamnă toate astea?
- Eu nu... O să vomit. - Haide, prietene.
- Mă simt mai bine. - Haide, stai jos.
- Mai vrei asta? - Da.
Lindus, ce-i cu actele astea? De ce le vor înapoi așa de mult?
Pur și simplu.
Analizau pământul de la șantier și au crezut că Elenore le-a luat.
De asta a fost ucis amicul tău... sau așa cred.
E... cam răcoare aici. Mă voi... întinde puțin.
Te-ai descurcat. Ești teafăr? În regulă.
Cred că trebuie să-i spunem lui Gustafson.
- Despre ce? - Tot.
- Poate nu chiar tot. - Dar Robert...
Hank, e o infracțiune. Aș putea fi închis.
Amândoi putem fi închiși. Nu, despre arma lăsată de noi.
Are suficiente probe.
Ne va lăsa să scăpăm. Dar trebuie să afle tot ce știm.
Putem vorbi cu Maggie mai întâi? Vreau să știu ce opțiuni avem.
Doamne, Lindus, Lindus! Haide. Robert, Robert! Lindus!
Doamne. Haide, amice!
- La naiba. - Ce facem? Chemăm o salvare?
- Vrei să răspund eu? - Nu, Steph, nu răspunde.
- Tipul ăsta e mort. - Doamne sfinte.
- Rămâi aici. Mă duc să iau... - Hank, cum vom explica asta?
- Mă voi gândi eu la ceva. - Răspund eu.
Ia uite cine e! Stephenie Dolworth. La fel de frumoasă ca întotdeauna.
- Tu cine ești? - Îl știi pe Mark, partenerul meu.
Cel negru. Bună.
Ce faci aici, Steph?
Îi aduceam aspirină tipului care a vomitat.
Stă la mine o vreme. Britt a mâncat ceva stricat de la thailandezi.
- Ce mai faci, Mark? - Asta a fost ziua surprizelor.
Mai întâi am descoperit că stai în fostul tău apartament,
apoi că sora ta este la tine.
Astea nu egalează însă surpriza că Lindus a ieșit azi pe cauțiune.
Totuși... rămâne o surpriză.
- Unde este, Hank? - Cine?
Robert Lindus.
Josephine Lindus e acum la secție, în pragul unei crize,
și insistă că tu și "băiatul-minune" i-ați răpit soțul acum o oră.
- Poftim? - Ai auzit bine.
Stai puțin. Dna Lindus susține că l-am răpit pe soțul ei?
Așa a zis.
Da, nici eu n-am crezut, dar apoi m-am gândit că-l urăști de moarte.
Poți să cauți oricât dorești. Nici nu-ți trebuie mandat.
Dar habar n-am despre ce vorbește femeia aia.
Și dacă Lindus a fost eliberat, probabil că e deja prin Mexic
și ea vă duce de nas ca să nu-i dați de urmă.
- Ce-a fost asta? - Te rog.
- Da? - Ar fi bine să bați la ușă.
Ce mai faci, Gustafson? Aș da mâna cu tine, dar...
Nicio problemă.
Veniți la secție ca să punem lucrurile la punct.
- Am nevoie de o dădacă. - Nu sunt un copil.
Știu că nu ești copil. Îmi pare rău. Era doar un fel de a spune.
Ca o chestie "infantilă".
O să plecăm puțin, așa că rămâi în casă, bine? Poți să o faci?
În regulă.
Vii și tu, viteazule.
Cum se simte?
- Își ia iar medicamentele. - Pot lăsa o unitate cu ea...
Mersi, Mark, dar nu-i nevoie.
N-o să lipsim mult, scumpo. Așa că stai cuminte în casă.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro