Din episoadele anterioare...
Ben Zeitlin. Încântat. Hai să intrăm puțin.
El e dl Burke. Lucrează pentru mine.
Vrem un raport pe care dl Lindus l-a furat de la noi.
Vrem să ni-l aduceți.
Pentru Mickey.
- Am dat-o în bară. - Ce-ai făcut?
- M-am îmbătat și... - A fost cineva de la școală?
- Profesorul meu. - De ce?
Am remarcat cum mă privește și știu ce urmează.
- Asta îți dorești. - De ce, când totul era perfect?
Cred că așteptăm un copil.
Ieri am găsit un test de sarcină în gunoi.
Se explică de ce s-a purtat atât de ciudat în ultima vreme.
Nu e chiar o dovadă conclusivă.
Îți vine să crezi că voi fi tătic?
- Nu știu cine e tatăl. - Doamne, Katie.
Mulțumită ție, totul s-a schimbat.
Îmi faci onoarea... de a deveni soția mea?
M-ai anchetat?
Voiam să aflu cu cine se mărită Gretchen, pentru binele ei.
Îl cunoșteai abia de șase luni. Merita să mă interesez de el.
Nu-mi spune că mă protejezi. Tu ești pericolul din viața mea.
Să nu pui piciorul la nunta mea! Nu mai ești invitat!
Suntem KXOB Ocean Beach. E sâmbătă dimineața.
V-o prezentăm pe Sarah Vaughn.
INVITAȚIE LA NUNTA FAMILIEI ADLER
Dle Carter. Mi-l umpli iar?
Faci abuz de politica noastră a "paharului fără fund".
Așteaptă și alții. Comandă ceva, bine?
Jumătate de felie de pâine prăjită. Unge-o cu niște dulceață.
- Britt, spune-mi că mănânci ceva. - N-aș mânca niciodată aici.
- Dăm faliment. - Mersi, băieți.
Dacă ești bucuros, bate din palme...
Sau nu.
- De când ești aici? - De la deschiderea din 1974.
Și cât vei sta aici?
Până se va închide sau până mor, ce s-o întâmpla mai întâi.
Stai aici de ceva vreme. Citești știrile locale?
Le citesc din nou.
- Vei fi bine? - Da, sunt bine. Serios.
- Distracție plăcută. - Nu mă duc dacă nu vrei.
Gretchen vrea ca tu și Katie să veniți. Ar trebui să mergeți.
Pe bune. Nici nu-mi plac nunțile.
Puiul are mereu gust de pește. E dezgustător.
Pune-i iubitei tale un inel pe deget. Așa intri în societate, băiete.
Azi ar trebui să pleci din oraș.
Urcă-te în camionetă, plimbă-te, du-te la un hotel, uită-te la "Love",
plătește și tu cinstit canelele "pay-per-view".
- M-aș spânzura. - Să știi că-i un film bun, Hank.
Pe bune, nu sta azi prin oraș. Sau o s-o iei razna.
- Mă suni dacă-ți trebuie ceva? - Sigur. Îmi dai o pușcă?
Pupă mireasa și din partea mea. Dar nu-i spune, bine?
- Carter, aș putea să... - Consideră-te tăiat de la porție.
De dimineață am curățat jgheaburile de pe acoperiș,
am spălat podelele, am măturat în garaj,
am frecat geamurile pe interior și pe exterior
și am lustruit cele trei tacâmuri de argint pe care le am.
Aș face orice ca să uit că azi fosta mea nevastă se mărită cu altul.
Și eu... tot o iubesc la nebunie.
Dar am pierdut ocazia. Știu bine.
E chiar ironic. Nunta ei tre' să înceapă din clipă-n clipă.
Mă gândeam... Ca să uit, n-ar fi mai simplu să beau ceva?
Știți? N-am pus strop de băutură în gură de 543 de zile.
Și mi-a mers bine.
Dar ziua asta a fost cea mai grea. Nu mint.
Dar mi-am zis că de trec de ea, pot să trec de orice.
- Mersi. - Mulțumesc, Hank.
- Doamne, ce frumos este. - Da... E drăguț.
E mai frumos decât la petrecere, deși și aceea era drăguță.
Câți bani or fi spart cu nunta? Ce-i asta?
Sunt petale... E drumul spre altar. Așa ar trebui să fie.
Ce, au cumpărat flori și le-au smuls petalele?
Vrei și tu asta în ziua nunții? Să calci pe niște petale?
Nu, nu vreau nimic special.
- Bar, bar, bar! - Vin? Șampanie? Apă minerală?
- Vin roșu. - De fapt, eu vreau apă.
Da, poartă ghinion să bei înainte de nuntă.
Știm pe cineva de aici?
Cred că pe tipul ăla l-am cunoscut la petrecerea de logodnă.
Îl cheamă John... sau Barbara.
Putem face cunoștință cu oamenii, dar ar trebui să vorbim cu ei.
Da. "De unde îi cunoașteți pe fericiții miri"?
"Ne-am cunoscut la pârnaie."
- Îmi pare rău. Ești bine? - Da. Abia m-ai atins.
Doamne, mă simt ca un idiot. Te pot ajuta cu ceva?
- Nu-i nimic, totul e în ordine. - Scuze... din nou.
Te așteaptă o zi lungă.
Dacă te mai simți tentat, știi ce ai de făcut.
Sună-mă. Trimite-mi un e-mail. Aprinde semnalul lui Batman.
Dă-ți cu apă pe față și vino la o întrunire.
- Doamne, îmi pare rău. - Ce faci?
- Scuze, Barry, am un... - Mobilul?
Trebuie să răspund. Stai așa. Ce este?
Fă-mi un mare serviciu.
Un idiot mi-a vărsat juma' de sticlă de Merlot pe cămașă.
E singura pe care o am. Pot să iau una de la tine?
Da, nicio problemă.
Nu vrei să-ți aduc eu una, să nu mai pierzi timpul?
- Sigur e o idee bună? - Da, nu-i mare lucru.
Ne întâlnim în parcare. Și ce altceva să fac?
Și dacă faci drumul până la mine, vei pierde jumătate din nuntă.
Bine.
În regulă. Ne vedem imediat.
- Adu și o cravată. - Am înțeles.
Barry, trebuie să fug. Dar te sun mai încolo.
Nu-mi spune că vine aici...
Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
TERRIERS Sezonul 1 Episodul 10
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri www.addic7ed.com
Doamne! Și credeam că eu am o problemă cu băutura.
Cum e pe acolo?
Ca de obicei. Scaune, oameni. E cam de prost gust.
Au petale de flori pe jos. Și Katie se poartă cam ciudat.
Cum adică? Ciudat ca la nuntă sau doar ciudat?
Băutura e la liber, iar ea a cerut apă.
Nebunie curată.
În viața mea n-am văzut-o să refuze ceva de băut.
Mă gândesc că poate chiar e...
Un sfat. Nu te juca de-a detectivul în viața ta personală.
Dacă e... așa cum zici tu, o să-ți spună.
- Păi dacă este, de ce nu mi-a zis? - Pentru că e femeie.
- Cămașa aia îți vine la fix. - E bine?
În regulă. Mă întorc înăuntru. Tu cum te simți? Ești bine?
Mă bucur că m-ai ascultat și ai plecat din oraș.
Pot să-ți spun o chestie? Pe bune.
- Orice, da' să nu-mi mulțumești. - Mulțumesc.
Scuze, scuze. Scuză-mă. Pardon.
Ce-am pierdut?
- "Greensleeves" și "Claire de Lune". - Sunt preferatele mele!
Scuză-mă. Îmi poți spune unde e nunta familiei Adler?
- Luați-o pe holul din dreapta. - Mulțumesc.
Vă rog să luați loc.
Să fim recunoscători că ne aflăm aici pentru a împărtăși
dragostea lui Jason și a lui Gretchen.
- Bună ziua. Cu ce să vă servesc? - Aveți whisky Famous Grouse?
- Avem. - Să fie dublu. Fără gheață.
Foarte bine.
Stai în apartamentul Ambasador. Acum fac curat.
Probabil că va fi în gardă. Vorbesc eu cu ea.
Sper că rațiunea va învinge.
Și dacă nu va fi așa?
Încă nu vreau să mă gândesc la asta.
Am niște oameni care așteaptă instrucțiuni.
De-aș avea darul profeției și cheia tuturor misterelor,
de-aș avea o credință care să mute munții din loc...
- Te simți bine? - Da. Ar trebui să mănânc ceva.
La naiba.
- Ce-i? - Hank. E aici.
- Aici... aici? - Da, aici. E la hotel.
Scuze, scuze.
Nu, nu, nu.
- Nu e așa cum pare. - Nu-mi pasă.
Nu-mi pasă cum crezi că-mi pare mie. N-ai ce să cauți aici.
- Ce faci? - Mă asculți puțin?
Numele ăsta îți spune ceva? Ben Zeitlin?
Zeitlin? Avocatul? Cel care te-a amenințat?
Da. Și pe tine. Și pe toți cunoscuții mei.
Vrea să țină problema ecologică de la Montague sub preș.
Parcă terminasem cu asta.
Raportul ăla a ajuns public, au oprit lucrările, cu asta basta.
E ceva mai complicat de atât. Oricum...
Zeitlin e aici, în hotel, împreună cu gorila lui la costum.
Adică ăla pe care l-ai pocnit în moacă?
Da. Pun ceva la cale. Habar n-am ce.
I-am auzit la baie.
Îi poartă sâmbetele cuiva și vreau să aflu de ce.
- Nu știu ce să fac. - Sună-i pe prietenii ăia ai tăi.
Ești partenerul meu și cel mai bun prieten, dar ești țăcănit, Hank.
Țin enorm la tine, dar nu poți fi aici.
Nu mă apropii de nunta aia. Știu că am pierdut-o pe Gretch.
Dar dacă nu aflu ce naiba se întâmplă aici,
într-o oră o să ling fundul unei sticle de whisky.
- Pricepi? - Da, da. Pricep. O să-i sun.
Fă ce ai de făcut, dar de data asta nu mă bag.
N-o să mă iau de cine nu trebuie. Nu acum, când Katie e... așa.
Îmi pare rău. Mă duc înapoi. O să te descurci?
Da, normal.
- Și mă suni dacă... - Da, fără să clipesc.
Bună. Aș dori o cameră, dacă aveți ceva liber.
Cred că se poate aranja. Doriți o cameră de o persoană?
Da. Apartamentul Ambasador e disponibil în seara asta?
Mă tem că nu. A fost rezervat.
- Îmi dați ceva aproape de el? - Sigur.
Bentham știa ce spune cu Panopticon-ul.
Ai grijă cu tapiseria, dobitocule. Fascistule.
Parcheaz-o în față. Mulțumesc.
Băieți, mulțumesc că ați venit. Nu prea avem timp.
În camera de sub noi are loc o întâlnire dubioasă.
Vreau să puneți microfoane.
- Pe cine vom supraveghea? - Îți pasă?
Nu.
Rezolvăm în cinci minute.
Unu, doi, trei.
- Amice, nu te grăbi așa. - Nu-i vina mea.
Ne-au invitat și la restaurant, nu?
Da.
Și nu ne-au așezat la mese diferite, nu?
Știi ce nu vreau să văd la nunta noastră? Că se face risipă.
Sunt atâtea plicuri, cartonașe cu numere care-ți zic unde să stai...
Oamenii o să le arunce imediat după ce le vor vedea.
Prefer să le zic direct: "Tu stai aici".
- Da, abordarea directă. - Așa-i.
La fel cum aș întreba: "Ești gravidă"?
Exact așa.
- Ești gravidă? - Nu. De unde ai ideea asta creață?
Am găsit un test de sarcină în gunoi.
- De ce scormoneai în gunoi? - Nu scormoneam în gunoi.
Nu căutam mâncare sau ceva. Doar... l-am văzut.
Da. A fost o alarmă falsă. În primăvară n-o să vină barza.
Bine. Uite, alte cartonașe.
Îți zic unde să te duci, când ai ajuns acolo...
Risipă.
- Ești dezamăgit? - Puțin.
Ușurat?
Da. Pentru Gretchen și Jason. Hai să bem!
Ai trei variante. Un operator la distanță.
Adică Gunt va sta după piscină cu un microfon.
O să auzim ceva, dar nu-i mereu sigur.
Opțiunea a doua.
Luăm microfonul și-l strecurăm în sistemul de ventilație.
Sunetul va fi excelent, dar nu îi vom controla direcția.
- Sau? - Sau asta. Imagine și sunet.
E o singură problemă. Trebuie să-l ducem în cameră.
Room service, vă rog.
Care dintre voi are moacă de chelner?
Se cheamă cod-semnătură nerepetitiv de direcție, bine?
Și ar trebui să participi.
Vorbesc cu cei de la Marriot. Sunt interesați.
Vorbesc cu cei de la Westin. Și ei sunt interesați.
Luați asta. 100% sigur. E un firewall.
E o chestie de milioane.
E ca o rachetă nucleară teleghidată
împotriva oricărui virus, troian sau orice altă nenorocire.
Au cerut deja cafea.
Cu complimente din partea hotelului. Unde să o las?
Cum vă simțiți astăzi, dle? Sper că vă place șederea la noi?
Lasă mâncarea, te rog.
Ne mai aduci niște pateuri?
- Îl cunoști pe tipul ăsta? - Am ieșit la o cafea, o dată.
- Ce, te-a călcat pe bătături? - A zis că mă va ucide.
Sunt sigur că a pus să-mi fie mătrășit prietenul.
Cine e?
Ben Zeitlin. încântat să te cunosc.
- Laura Ross. - Ia loc.
- Vrei o cafea? - Sigur. Mulțumesc.
E jurnalistă independentă.
A scris câte ceva pentru ziarele locale, dar mai ales pe Internet.
În ultima vreme scrie despre cum Ocean Beach, centrul vechi,
e cumpărat de Grupul de Investiții Terra Nuestra.
Majoritatea persoanelor au fost dispuse să vândă.
E partea săracă din Ocean Beach.
Dar câțiva locatari au fost goniți prin procese și exproprieri.
În articolul de săptămâna asta, l-a dezvăluit pe omul din culise.
Ben Zeitlin.
Vă mulțumesc că ați acceptat să dați acest interviu, dle Zeitlin.
Mă interesează o serie de vânzări de terenuri
și niște manevre politice din ultimii câțiva ani.
Permite-mi să te întrerup. Ți-am citit articolele, dră Ross.
Au stropul de senzațional al oricărei ficțiuni de calitate.
Negați că ar avea loc exproprieri cu sila în Old Town Ocean Beach?
Nici nu știam că se vorbește despre așa ceva
până să mă acuzi tu că aș fi șeful conspirației.
Dar de ce ai impresia că am legătură cu lucrurile de care mă acuzi?
Nu v-ați ascuns prea bine urmele.
Un fost angajat al dv. a înregistrat firma de investiții
în urmă cu cinci ani.
Sunteți un avocat cu multă putere.
Și de-aș vrea să fur terenuri pe căi legale, la dv. aș apela.
Nu sunt chiar atât de puternic.
San Diego nu-i un oraș mic.
Cine mai e în spatele corporației Terra Nuestra
și ce vreți să faceți cu terenurile?
Sunt alarmat că atâtea informații nu puteau fi găsite întâmplător,
dacă mă înțelegi.
Așa că sunt și eu curios. Cum ai ajuns la mine?
- Putem vorbi puțin neoficial? - În regulă.
Dră Ross, îmi cer scuze. Nu vreau să îți dau în interviu.
Ți-am făcut un serviciu primindu-te. Ai o sursă.
Probabil, din firma mea, sau vreo oficialitate locală,
care-ți dă informațiile, nu-i așa?
Am multe surse. Sunt reporteriță.
Sincer, nu prea respect jurnalismul pe Internet,
dar asta nu înseamnă că nu-i interesează pe mulți.
Ai o sursă. Aș vrea să știu cine este.
- Vreți să vă dezvălui sursa mea? - Da, așa aș vrea.
Nu prea cred.
Dacă vei coopera, te-aș putea ajuta.
Cu ce să mă ajutați?
Îți vom confirma câteva dintre dezvăluirile publicate.
Poate și-o încălcare a unei legi federale.
Te-aș putea ține departe de închisoare.
Am mai auzit placa asta.
Aș putea să nu te dau în judecată pentru defăimare
prin ce ai scris despre mine
și-l pot ruga pe dl Burke, înainte să cheme poliția,
să scoată heroina din portbagajul mașinii tale.
Haide, dră Ross.
Vezi ce departe ți-ai lăsat imaginația să zburde? Glumeam.
Nu glumește.
Ce-i pot face? Sunt într-un hotel plin de lume.
Spune-i-o lui Bobby Kennedy.
Pe bune? E prea devreme?
Avem o poziție beton, băieți. Ei nu ne aud, noi nu-i auzim.
O fi trecută în cartea de telefon. Poate o sunăm pe mobil...
Nu există carte de telefon pentru mobile.
Trăiești în Evul Mediu, amice. Dă-te la o parte.
Crezi că primește e-mailuri pe chestia aia?
Cu un truc mic, pot face să apară ca un mesaj text.
Știi ce vrei să-i spui?
Nu vreau să-ți țin o prelegere despre etica profesională
iar tu nu vrei să asculți una.
Presa de azi e reprezentată de orice nemulțumit cu un modem.
Nu văd de ce i-ai datora ceva sursei tale.
- S-a întâmplat ceva? - Nu.
Uite cum facem.
Dacă lăsăm regulile deoparte, hai să facem un târg cinstit.
Spuneți-mi ce învârtiți în Ocean Beach...
iar eu vă dezvălui sursa mea.
Sunt doar un avocat, dră Ross... Nu "învârt" nimic.
Terra Nuestra negociază pe ascuns cu Grupul Montague,
pe care îl reprezentați,
pentru a cumpăra niște proprietăți în curs de demolare
pe care ar dori să construiască.
Am auzit că Terra Nuestra va prelua proiectul.
Dacă reprezentați Terra Nuestra,
e clar un conflict de interese pentru Grupul Montague.
Mai important, dacă s-ar afla, oamenii ar ieși în stradă.
Grupări civice, comitete de mediu, zece ani de birocrație.
Ce veți face cu miile de acri de pământ toxic?
Nu e toxic, fir-ar... Taci.
Îmi spui cine e sursa ta sau nu?
- Dră Ross? - Nu.
Foarte bine. Nu pot decât să întreb.
Elegant, nu?
5.000$ ca să nu te obosești... să deschizi ușa.
Mama ta, Eileen, locuiește în apropiere. Singură.
Suferă de diabet și de hipertensiune.
În câteva clipe, doi oameni vor opri în fața casei ei de pe str. Lambert.
În 30 de secunde, pot intra înăuntru.
Cum dai mai tare? O amenință.
O vor ține și-i vor băga un ac... aici, sub unghie.
În 15 secunde, va intra în stop cardiac.
În două minute va fi în moarte cerebrală.
Vrem doar un nume, dră Ross.
Pentru prima oară, urați-le bun venit dlui și dnei Adler!
- Cât mai trebuie să stăm? - Gretchen și Jason abia au ajuns.
- Trebuie să rămânem la aperitive? - Da.
Vreau acasă, să beau o bere și să stau cu prietena mea.
- Cu logodnica, poate? - Poftim?
Mi-ai spus "prietenă" și suntem logodiți, nu?
Scuze, din puterea obișnuinței.
Nu-i nimic. Credeam că m-ai "retrogradat".
Tot nu-mi vine să cred câți bani și cât timp au investit
ca să tipărească prostiile alea care ne spun unde să stăm.
Știi ce, iubitule?
Nu-i nevoie să facem nuntă dacă nu vrei.
Nu, vreau să facem nuntă, doar că... nu vreau tâmpeniile astea.
Hai să dansăm.
- Nu vreau să dansez. - Eu vreau.
TE-A AMENINȚAT?
Dră Ross, te-ai răzgândit în privința sursei tale?
Ai cinci minute până să plec la următoarea întâlnire.
De ce nu rezolvăm până atunci?
Bună!
- Felicitări! - A fost o nuntă splendidă.
Vă mulțumim că ați venit.
Chiar ne bucurăm că sunteți aici. V-ai făcut prieteni, sau...
Da, am cunoscut mulți oameni de treabă.
Credeam că îți iei un smoching.
M-am simțit mai în siguranță la costum.
- Ce frumoasă ești! - Încetează...
Dar ești...
Te simți bine? E bine?
Da.
Poate că a mâncat ceva... stricat. Nu aici, dar... scuzați-mă.
911. E DE AJUNS SĂ SPUI.
Pot ieși puțin afară? Trebuie să iau aer.
Sigur, dră Ross.
Poți să-ți răcorești picioarele în jacuzzi, dacă vrei.
Dar lasă geanta aici, te rog.
Sunt chiar deasupra ta.
Te-au amenințat pe tine sau pe cineva apropiat?
Dră Ross?
Nu o implicați pe mama.
Nu-i nevoie să vă duceți pe str. Lambert, la nr. 517.
Vă voi spune tot ce vreți să știți.
Am o treabă pentru voi. Notați.
- Te simți bine? - Da.
- Ba nu. - Ba da.
Ești însărcinată. De ce m-ai mințit?
Nu vreau să vorbesc acum despre asta.
- De ce ești supărată pe mine? - Nu știu.
Ai găsit testul de-o săptămână și îmi spui abia acum.
De ce aș fi supărată?
Nu arunca vina asupra mea. Katie, ești gravidă sau nu?
De ce m-ai mințit?
Bună ziua, dnă Ross. Ne-a trimis fiica dumitale.
Suntem prieteni... de la muncă.
Dră Ross, trebuie să plec.
Spune-mi numele sursei sau te las cu dl Burke.
- Robert Jillert. El e sursa mea. - Cine-i ăsta?
Lucrează în centru, la registratură.
- Nu știu... - Pentru afaceri și imobiliare.
San Diego. Robert Jillert.
Deci vă ocupați și cu amenințarea băbuțelor?
Voi trimite pe cineva.
Cred că terenul ăla e foarte valoros pentru dv.
Ce veți construi pe el?
Lasă vorba.
Eram... foarte beată.
Abia mai țin minte ceva,
doar că m-am trezit și c-aș fi vrut să dau timpul înapoi.
- Britt, aș vrea așa de mult... - N-ai ce să mai faci, Katie.
Nu ai cum să ștergi asta. Cine a fost?
- Nu contează. - Pe naiba! Nu-mi spune asta!
Contează! Cine a fost?
Nimeni. Nici nu-l plac. Pur și simplu, s-a întâmplat.
Cum naiba să se întâmple "pur și simplu"?
L-ai agățat acolo? E un cunoscut? De ce îl protejezi?
- Pe tine te protejez. - Nu-i nevoie!
Iubitule, aș face orice. Orice, Britt. Pentru tine.
Aș face orice să șterg totul și nu o pot face.
Și... te iubesc. Te iubesc. Doamne, mi-e frică.
M-ai mințit și eu îți spun totul. Îți spun totul. De ce? De ce?
- Nu voiam să te rănesc. - De ce ai făcut-o?
Cu ce ți-am greșit?
Nu știu! Am încercat să-mi dau seama!
Te-ai plictisit? Ce nu-ți convine? Cu ce am greșit?
Dacă mă iubești, spune-mi de ce!
Pentru că nu ești pregătit pentru nimic din toate astea.
Îmi dau seama. Nu ești pregătit pentru mine.
Dacă te vei însura cu mine, mă vei urî.
Și-ți vei urî viața.
Nu ești pregătit!
Poftim cheia.
Du-te acasă, Katie.
Vreau să te duci luni la școală.
Vreau să stai acolo toată ziua,
pentru că nu vreau să fii acasă când o să vin după lucruri.
Până după-amiază mă voi muta.
Și apoi?
Să știi că te-am iubit tot timpul. Mai mult decât orice pe lume.
Dar nu vreau să te mai văd niciodată.
Nu înțeleg de ce nu o pot suna pe Laura.
Nu cred că va răspunde, dar e bine.
Vrea doar să știe că ești teafără.
Parcă aș fi fost răpită.
Doamnă, de-ar fi așa, am fi cei mai de jenă răpitori din lume.
Dacă mă aduceți acasă la cină, până la ora 18:00.
- Hank? Da, da, e cu noi. - Bine.
Cu paza hotelului.
- Paza. Deschideți ușa, vă rog. - Vă pot ajuta cu ceva?
Bună ziua, dle. Suntem de la paza hotelului.
- S-a auzit de aici o femeie țipând. - Țipând?
Dră Ross, țipai cumva și nouă ne-a scăpat?
Din ce țin minte, nu.
Putem arunca o privire, dle?
- Sigur. - Mulțumim.
Cu asta am terminat întrebările, dle Zeitlin.
Vă mulțumesc pentru timpul acordat.
Plăcerea a fost a mea. Permite-mi să te conduc.
Nu-i nevoie. Mă vor însoți domnii aceștia.
- Scuze pentru deranj, dle. - Nicio problemă.
- De curiozitate, cine v-a anunțat? - Un alt oaspete al hotelului.
O fi auzit ceva la televizor. Din nou, ne cerem scuze.
Doamnă?
- Nu ați căutat deja aici? - De două ori.
Cineva ne ascultă!
Nu te opri. Vin.
- Cine ești? - Îți spunem mai încolo.
Mama?
E cu niște prieteni. E bine, spre deosebire de tine.
Haide. Pe aici.
Hai, Britt, răspunde odată.
Am sunat la sursa ta, Robert Jillert, dar n-a răspuns.
Nu e sursa mea.
E un cunoscut de la registratură. E plecat pentru câteva luni.
Știi să te descurci.
Și tu. Apropo, care-i treaba cu tine?
Sunt detectiv particular.
Eu am anchetat dintr-o perspectivă, tu din alta.
Cred că intriga e mai amplă decât suspectăm noi.
Scuze. Unde e sala de dans?
Super. Pe aici. Vino.
- Cine se căsătorește? - Habar n-am.
- Ai bani la tine? - Poftim.
Pe bune?
- Ținem legătura. - Mulțumesc.
Nu. N-aș fi trecut de ziua asta fără tine.
Amice, ai grijă de doamna asta, du-o oriunde trebuie să ajungă.
Bine.
- Dle Zeitlin. - Dle Dolworth.
Ce surpriză.
La ultima întâlnire, dacă țin bine minte,
dl Burke aproape c-a suferit o deviație de sept.
Cei care dau și fug au un nume.
"Întreprinzători independenți".
Și voi aveți un nume,
dar i-am promis părintelui Michael că n-o să-l folosesc niciodată.
- Ce cauți aici? - Supraveghez pe cineva.
Fosta mea soție mă privea mereu așa.
Conversația de astăzi, cu sunet și imagine.
Poți păstra copia asta.
Una e la dra Ross și alta la partenerul meu.
Dumnezeu știe pe unde or fi acum.
Dacă-i faci ceva Laurei, discul va ajunge celebru.
- M-am bucurat să te revăd. - Așijderea.
La naiba!
Eu te-am lovit mai tare.
La naiba. Fir-ar să fie...
Britt?
Ce-ai pățit, prietene? Ți-ai închis telefonul?
- Unde e Katie? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
- Tu ce-ai pățit? - Nimic ieșit din comun.
Hai, amice, să o ștergem de aici.
- Ce-ai asta? - O cacialma.
Frățioare, avem un caz pe cinste.
Zeitlin vrea să cumpere jumătate din oraș.
Și probabil suntem singurii ticăloși care au habar de asta.
La tine sau la mine?
Mă arde pe gât mai abitir ca niciodată.
Pe mine nu.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro