ÎNAINTE
Noroace, Dean.
Eu sunt.
- De cât timp te-ai întors, Sam? - De-aproape un an.
Practic ai fost aici tot timpul?!
Aveai, în sfârșit, ceea ce-ți doreai, Dean.
Îl voiam pe fratele meu, în viață!
Voiai o familie.
Ai renunțat la vis numai din cauza vieții pe care-o duceam.
Aveai ceva, însă... construiai ceva.
Scăpaseși, Dean!
Scăpaseși de viața de "vânător"!
Ai avut cea mai fericită viață pe care și-ar fi putut-o dori un "vânător".
Am lucrat cu niște tipi.
- Cu străini? Tu?! - Cu familia, mai degrabă.
Ea e Gwen Campbell. Ei sunt Christian și Mark.
- Campbell? La fel ca... - Da, ca pe mama ta.
Sunt bunicul tău.
Samuel?!
Cum s-au întâmplat toate astea?
Aparent, cel care l-a scos pe Sam m-a "coborât" și pe mine.
- Nu știți, însă, ce-i. - Bingo!
"Schimbător"? Creatura care poate imita aspectul oricui?
Folclorul e plin de legende despre creaturi care se pot transforma
în animale sau în oameni.
Probabil că, atunci când își schimbă forma, "schimbătorul"... năpârlește.
Vii cu mine?
Nu. Mă-ntorc la Lisa și la Ben.
Dacă te-ntorci la ei, îi pui în pericol.
Mai bine-i las singuri, lipsiți de apărare?
Crezi că n-ar mai fi în pericol?
Din clipa în care-am bătut la ușa lor, au devenit vulnerabili.
Să ții legătura cu mine! Ai înțeles?
Normal.
ACUM
Nu!
Taci cu mama...
Gata.
Taci!
Taci cu mama...
Supernatural - S.6, ep.02 "Two and a Half Men"
-- sync by elderman -- -- for www.addic7ed.com --
Traducerea și adaptarea: baltzatu
- Ce-ai? - Nimic.
Înainte de a urî locul, măcar vezi cum arată.
Fără prejudecăți. Asta-i tot ce te rog.
Bine, bine...
Vin imediat.
Alo! Arde ceva pe undeva?
Mă duceam să văd cum arată cartierul.
Și-o lăsai pe mama ta să despacheteze singură o bucătărie întreagă?!
Ieșim mai târziu să mâncăm. O să vedem atunci. În regulă?
Bun plan.
Hai să-mi dai o mână de ajutor.
Unde-ați găsit cadavrele?
Cei doi părinți erau la etaj.
E o crimă violentă...
- Intrare prin efracție? - Alarma nu s-a declanșat.
- Ceva indicii despre copil? - Încă nu.
Ce părere aveți? Credeți că-i teafăr?
Ieri, așa credeam.
Mulțumesc.
- Bună. - Noroc.
O quattro formaggi și una cu de toate?
Da.
Mulțumesc.
Poftim. Păstrează restul.
- Mulțumesc. - Și eu.
Ce-i?
Ai spus că ieșim.
Da... iertați-mă, am uitat.
Nu-i nimic.
Mă duc să scot farfurii.
Noroc.
Am verificat casa. Nici urmă de sulf sau de câmpuri electromagnetice.
Încep să cred că nu ține de noi.
Patru perechi, măcelărite într-un colț al unui stat, la câteva zile distanță...
Asta înseamnă patru bebeluși răpiți din case protejate.
La naiba!
Ce ți se pare ție normal la asta?
De acord, e îngrozitor.
Mi se pare, însă, că ține mai degrabă de poliție decât de noi.
Bun... fie e vorba de monștri care răpesc bebeluși
și vor să-i facă tocană,
fie de niște țăcăniți care căsăpesc bebeluși
și vor să-i facă tocană.
Indiferent cum ar fi, tot la tocană de bebe se ajunge, ceea ce-i foarte rău.
Ce, te plictisesc? Ai treabă și eu te rețin, cumva?
- Nu, am înțeles. - Foarte bine.
Uneori, mă faci să mă-ntreb care-i treaba cu tine, Sam...
Uneori, mă-ntreb singur care-i treaba cu mine, să știi...
O să verific tot ce știm,
să văd dacă nu cumva ne-a scăpat ceva.
Auzi... detectivul spunea că alarma nu s-a declanșat.
Poți să verifici repede
dacă nu cumva și victimele celelalte erau clienți ai "Harper Caine Security"?
Desigur.
Asta dacă mă lasă nenorocitul ăsta de calculator...
Ce naiba?!
Dă-o încoace!
- Ce faci aici? - Mă uitam, atât.
Uite ce-i...
Să nu mai deschizi portbagajul ăsta cât oi trăi tu!
Ai înțeles?
Da. Iartă-mă.
Nu înțeleg, însă.
Când erai de vârsta mea, aveai propria pușcă.
Ascultă bine la mine, Ben... n-o să tragi niciodată cu arma.
Niciodată!
Știu ce se întâmplă. Crezi că ne urmărește ceva.
Nu ne urmărește nimeni!
Pot și eu să fac ceea ce făceai tu. Mă înveți să trag cu arma...
Dă-o-n mă-sa de armă! Să nu mai aud de ea!
Bine.
Scuze.
Scuze...
Ai avut dreptate. Toate familiile atacate erau clienții "Harper Caine Security".
Am obținut lista clienților.
Normal, ca să dacă și alte familii corespund profilului.
Ar mai fi o pereche fericită, încă vii și nevătămați.
Au un copil de șase luni, la fel ca și ceilalți.
Ai adresa?
Salut.
Ce s-a întâmplat?
Ben s-a închis în cameră de câteva ore și nu vrea să iasă.
Spune c-ai țipat la el.
Ce-a făcut?
Nimic.
Dar tu?
Îmi cotrobăia prin scule... n-ar fi trebuit să mă enervez.
Vrei să vorbim despre asta?
Despre ce?
- Țipi la Ben, ne ții închiși în casă... - Încerc să vă apăr!
Nu vreau să mă cert cu tine.
Tu ești expertul. Am pus o simplă întrebare.
Ai spus că fratele tău și cu tine ați omorât creaturile care ne urmăreau.
Apoi... ne-am mutat, pentru orice eventualitate.
Ce e, Dean?
Un monstru? Sau monștri, în general?
Nu știu.
- Ne-ar putea ataca ceva. - Ce anume?
Nu știu. Nu pot să ghicesc cine vrea să mă vadă mort.
Trebuie să stabilim niște aspecte! Trebuie să ne trăim viețile.
La un moment dat, o să trebuiască să mă întorc la lucru, iar Ben la școală.
Dacă se-ntâmplă ceva cât timp vă păzesc eu...
Știu că vrei să ne aperi...
dar află că mă cam sperii.
Da, Sam.
- Am nevoie urgent de ajutorul tău. - Care-i problema?
- Urmăream ceva... - Frățioare!
Am nevoie de tine, măi.
Am renunțat la viața aia. Așa vreau să și rămână.
- Fă o excepție! - De ce, mă rog?
Sunt la jumătate de oră de tine.
Dacă nu vrei să ne-ntâlnim, în altă parte, vin eu la tine.
Ce naiba te sperie atât de rău încât m-ameninți că vii încoace?
Unde-i?
Pe bancheta din spate, în scăunel.
Bine-ai venit la petrecerea noastră, măi Guttenberg...
Bun...
Arată-mi.
- Mă descurc. Am mai făcut-o. - Fă-mi pe plac, te rog.
Bag încărcătorul...
armez...
scot piedica, pun piedica.
- Nu uita de sare, la uși și ferestre. - Firește.
- Poate că n-ar trebui să plec... - Vrei să pleci, așa că... du-te.
- Cred că Sam se descurcă și singur. - Dean!
Nu te supăra, dar, dacă nu pleci, te-mpușc cu mâna mea.
Pariez că deja ți-e dor de "fostul" tău. Ăla plicticos, adică.
Doamne... tacă-ți fleanca aia odată!
Ai grijă de tine.
- Pa! - Pa.
Să-i dăm drumul. Ce știm despre creatură?
Păi... e rapid.
Și s-a speriat la culme când l-am tăiat cu cuțitul de argint.
Așa... asta înseamnă că ne putem aștepta la...
Morții vii, zombi, "schimbători" sau alte vreo zece creaturi.
Nu-mi amintesc, însă, ca vreuna din ele să se ocupe de răpiri de copii.
Asta spuneam și eu.
Dacă știi ceva în plus, nu te sfii. Împarte cu grupul.
Pune-ți centura.
Da' ce, am zece ani?!
Mașinile ar trebui să meargă, nu să facă figuri.
N-o lua personal, mititelule.
Trebuie să ne aprovizionăm.
- Am un întreg arsenal în portbagaj. - Nu de-alea ne trebuie...
Bun... sunt sigur că există ceva pastă sau gel
cu care trebuie să-i dai pe fund.
- Ca... asta? - Da. Ia-o.
De unde știi toate astea?
Lisa are o nepoțică.
Am mai făcut ceva cumpărături pentru ea.
- Ca să vezi... - Tacă-ți fleanca.
- Da' n-am zis nimic! - Am zis eu: tacă-ți fleanca!
Trebuie să plecăm.
"Cascada" o să apară în orice clipă, așa că...
- Am înțeles. - Du-te.
Bună.
Taci!
Taci cu tata!
Ține-te tare, amice. Rezistă, frăție!
- Oprește-l, Dean! - Cum?
Se holbează lumea la noi, de parc-am fi părinți degenerați.
- Dă-i să mănânce. - I-am dat deja!
Și-atunci?!
Nu știu! Ce, ai impresia că vorbesc "bebelușa"?
Poate că trebuie să-i schimbăm scutecul.
Doamne... sper să nu.
Ce drăgălaș!
Ce-ai pățit, puiule?
Cum îl cheamă?
- John. - Bobby.
Bobby John.
Bună, Bobby John.
Ce frumușel ești!
Permiteți?
Asta era! Bobby John a udat scutecul.
Nu vă supărați... păreți tare obosiți.
I-l schimb eu, dacă vreți.
Dumnezeu mi-e martor... am schimbat milioane de scutece.
Ce...
Mulțumim frumos, dar ne descurcăm și singuri.
Nu mă deranjează. Mă bucur că vă pot ajuta.
Dacă nu vrei un cuțit în gât, dă-mi imediat copilul!
Dean!
Ajutor!
Vrea să mă omoare!
Dă-te de pe ea!
Gata! M-am oprit!
Gata...
Dă-i bătaie!
Ce naiba ar putea dori un "schimbător" de la un copil?
Habar n-am.
Da' cum naiba ne-a găsit?
Doamne! Cine-a proiectat asta?! Ăia de la N.A.S.A.?!
E posibil să mă fi urmărit încă de la bun început,
de când am fost în casa copilului.
Trebuie să ieșim de pe autostradă, să-l ducem pe Bobby John într-o locație sigură,
apoi să ne dăm seama ce-i cu tot balamucul ăsta.
Gata, gata! Taci cu tata.
Echipajul 86, aici Centrul de Control. Spuneți.
Am nevoie de toate datele despre un automobil cu numere de Illinois.
Numărul de înmatriculare: I4Z-O892.
Știi ceva?
Dacă stai locului, te plătesc.
Parc-aș dezamorsa o bombă artizanală cu rahat!
Gata, gata...
Gata.
Ești ca nou, Bobby John.
E timpul să băgăm somnic.
O să-l faci din nou să plângă, Dean.
Gura, măi. Văd că ține.
Dacă te-așez în pătuț, promiți să fii tare?
Promiți?
Ca să vezi...
Ce-i?
Află că...
nu ești chiar varză la capitolul ăsta.
De-abia reușesc să țin fiara în viață, frățioare.
Serios vorbesc.
Ești la fel de tare ca Dr. Huxtable ăla.
Parc-ai fi... făcut să fii tată.
În ultima vreme, a cam trebuit să fiu.
Vrei, nu vrei, bea, Grigore, agheazmă.
- La Ben te referi? - Da, la Ben.
Știu că nu-i copilul meu, dar...
Nu știu ce să spun. Încep să simt...
Că-i al meu.
Când mă gândesc la cum am crescut noi...
Cum să spun...
Simt că am ocazia să-i ofer lui Ben o altfel de viață, înțelegi?
Ești sigur de asta?
Cum adică?
Vezi tu...
E clar că ții la puști.
Dar...?
Dar... faptul că-i muți de colo-colo, că-i ții închiși în casă...
Îi ții închiși în casă, nu?
Cum diferă asta, oare, de modul în care-am crescut noi?
Vrei să spui că...
Nu forțez pe nimeni să-și trăiască viața la fel ca noi.
E ceva temporar.
Și tata spunea mereu că-i ceva temporar, Dean.
A spus asta vreme de 22 de ani...
Te-nțeleg, să știi.
Vrei să ai grijă de ei. Asta-i ceva extraordinar.
Întrebarea mea e...
cum ai de gând să faci asta, fără s-ajungi la fel ca tata?
La naiba! Nu pot să cred că mi-a scăpat!
Ce anume?
Familia de pe Str. Elm!
Femeia a fost omorâtă, copilul a fost răpit,
dar bărbatul nu era acasă, așa că-i încă în viață.
Ce-ar fi să mergem pân' la el, să discutăm?
Haide.
Du-te tu.
Ești sigur?
Ai permis de "port-Bobby-John"? Da, sunt sigur.
E bun, nu?
Pur și simplu...
Nici acum nu-mi vine să cred.
Să mori în halul ăsta...
Săracul bebeluș!
Parcă s-a evaporat.
Nu prea am motive să vă mulțumesc.
De aceea sunt aici.
Intentaseți divorț?
Îmi cer scuze, dar e important.
M-a...
m-a înșelat.
Am prins-o cu ocaua mică.
Îl cunoșteați pe amant?
N-am prins-o în fapt, dar...
m-a mințit.
Așa...
Nu mai...
știți Dvs... de ceva vreme...
și, dintr-odată... mi-a spus că-i însărcinată.
- Ce v-a spus? - Că-i copilul meu.
Aiurea!
Eu i-am spus că nu se poate, că nu-nțeleg ce vrea să spună...
iar ea îmi tot spunea c-am plecat din oraș și că m-am întors mai devreme, și c-am...
- Și nu-i așa? - Nu!
Eram la un turneu de softball.
Oricine ar fi fost, el e tatăl.
Alo!
Am vorbit cu bărbatul. Spusele sale se verifică. Copilul...
Zi-i.
Cred că "schimbătorul" e tatăl copilului.
Nu zău...
Sunt directorul! E totul în regulă?
Da, totul e-n regulă. Mulțumim.
Noapte bună!
Am primit câteva reclamații. Deschideți ușa, vă rog, Domnule.
Nu-i un moment prea bun...
De-abia am ieșit din baie.
Taci cu tata...
- Dă-te din calea mea! - N-o să vezi.
Copiii trebuie să fie acolo unde e tatăl lor.
Sincer să fiu... nu mi se pare c-ați semăna.
Nu mă refeream la mine.
Mă refeream la tatăl nostru, al tuturor.
S-a dus naibii garanția noastră...
E-o idee tare deșteaptă, să știi.
"Schimbătorul" pozează în agent al firmei de pază, ca să întindă plasa,
apoi păcălește familia.
Mda... când tati își ia zborul din cuib, "schimbătorul" îi ia locul.
După câteva pahare de vin, o "scutură" bine pe mami,
apoi se-ntoarce după nouă luni, să-și ridice "premiul".
Habar n-aveam că pot avea copii.
Credeam că-s niște ciudățenii, ca ăia din "X-Men".
În fiecare zi înveți câte ceva, se pare.
N-am mai văzut pân-acum un pui de monstru.
Mda...
Firește, nu-i un monstru adevărat. E încă un bebeluș.
Nu-i vina lui că tatăl său e "schimbător".
Așa o fi, dar și el, la rândul său, e-un "schimbător".
Asta nu schimbă faptul că trebuie să...
că trebuie să avem grijă de creatura asta.
Ce naiba facem cu el?
Nu-l putem duce la un orfelinat, firește.
Când s-o "schimba" într-un asiatic, asta s-ar putea să-i deranjeze.
- Samuel! - Poftim?
Samuel.
El știe ce trebuie făcut.
Vrei să-l ducem în brațele unor "vânători"?!
Nu-s simpli "vânători", Dean. Sunt rudele noastre.
- Nu-i cunoaștem! - Îi cunosc eu.
Nu toți "vânătorii" sunt țăcăniți, să știi.
Semeni foarte bine cu Samuel, să știi.
Eu-s țăcănit, la naiba să mă ia!
Bagă tu altă idee la înaintare, dacă ești așa deștept!
Super! Rămâne Samuel.
Ia uite! Porți cel mai eficient camuflaj pe care-l poate avea un monstru!
Glumeam, Dean.
Relaxează-te.
Ai ceva de spus?
Nu? Perfect! Stai acolo și gândește-te la mine.
- Cum procedăm? - Aș avea vreo două idei...
Dă-mi-l un pic pe micuț, Dean.
Las' că stă bine.
Ce crezi că vreau să-i fac?
Nu cred că vrei cu-adevărat să-ți răspund la întrebare...
Ia spune tu... ce crezi că suntem?
"Vânători".
Amuzant...
Și eu care credeam că suntem o familie...
Hai să nu ne agităm.
Da' chiar. Hai să nu.
Dă-mi-l, Dean.
Nu-i fac nimic. Dă-mi-l mie.
Nu-i fac nimic.
Salutare!
Ce voinic ești!
N-am mai ținut așa ceva în brațe de ceva vreme.
Mama voastră era tare mică.
Era cheală ca o bilă de biliard.
- Ce naiba facem cu el? - Îl creștem.
Îl creștem?!
- Ai altă idee? - Dar...
- În altă parte ar fi în pericol, Dean. - Și aici nu-i?
Ce, îl studiem, îl disecăm?
Numai la tortură îți fuge mintea, Dean. Nu suntem toți la fel, să știi.
Ce vrei să spui, de fapt?
Nu în asta te specializaseși când erai "la beci"?
Care naiba-i problema ta, frăție?
Începi să mă deranjezi cam...
Christian! Las-o baltă, frăție. E fratele meu.
Ați terminat cu măsuratul "sculelor"?
N-o să-i facă nimeni nimic, Dean.
Când o să crească, o să-i spunem.
Dacă se oferă să ne ajute, foarte bine.
Ar putea fi extraordinar.
Cum asta?
Gândiți-vă ce "vânător" ar putea ajunge.
Glumiți, sper...
Să fim serioși!
Nu poți să transformi un "schimbător" în... Angelina Jolie!
Dă-mi copilul.
De ce nu poți să ai încredere în mine, Dean?
Probabil pentru că voi doi ați înviat brusc din morți,
și se pare că sunt singurul curios să afle cum naiba s-a întâmplat asta!
Nu ești singurul care vrea să afle.
Multiplele mistere care înconjoară familia asta mă fac să nu mă simt deloc bine.
Nu te simți, atunci, dar nu da vina pe noi.
Încercăm să te facem să vii alături de noi, atât.
- Christian! - Poftim?
Tu și Arlene ați avut ceva succes în operațiunea "Bebelușul nostru"?
Nu, nu încă.
Dar vă doriți un copil, nu?
Da, ne dorim.
Termină, măi!
Nu te impacienta, Dean. Totul e în regulă.
Felicitări!
E băiat. Uneori, adică.
Ce tâmpenii sunt dispus să fac pentru familia asta...
Glumiți, sper...
Du-te naibii, Dean.
Nu-i treaba ta să crești copii!
De ce spui asta, Dean? Pentru că-i "vânător"?
Păziți ușa din spate!
La subsol e-o cameră blindată. O să fie în siguranță acolo.
Du-te!
Ne descurcăm! Du-te-odată!
Aveți ceva ce ne aparține.
Știu că-i aici. Îl simt.
Fugiți!
Mark! Nu!
Ușurel, viteazule.
Aduceți plasele de argint.
O să-l prindem în ele.
Haide, Bobby John...
Trebuie să fii cuminte.
Nu sună prea bine...
Bun.
Mă duc sus. Stai cu copilul.
Ce mă-sa...
- Dă-mi copilul. - Când o-ngheța Iadul!
Acum sunt sigur că nu-i o simplă poveste.
Mda...
Ce naiba a fost creatura aia?
- Credem c-a fost un Prim. - Un Prim?!
Fiecare monstru provine de undeva, nu?
Și crezi că ăsta era...
"Schimbătorul imperial".
Primul, din care s-au născut toți ceilalți.
Există mii de legende pe tema asta.
Primul?
De aceea e așa puternic.
De aceea nu l-am putut opri cu nimic.
Spunea că poate găsi copilul oriunde l-am duce,
că-l poate simți, de parc-ar fi conectați cumva.
Legenda menționează și asta.
Ce naiba vrea cu copiii?
Și-o face o echipă de softball...
Habar n-am.
Beton!
Cum naiba-l omorâm?
Nu știu dacă se poate.
E amuzant, să știi...
Ce anume?
Chiar înainte de-a-l căsăpi pe "schimbătorul" care-a apărut la motel,
a zis ceva de-un "tată".
Acum, pare absolut normal, pentru că se referea la Prim.
- Ca să vezi... așa o fi. - Tu l-ai auzit?
Nu știu.
Situația era cam încinsă...
De ce-ntrebi?
Păi... dacă l-ai fi auzit, înseamnă că știai de existența Primului.
Așa...
Dacă știai de existența Primului, știai c-o să vină după copil.
În cazul ăsta, ai folosit copilul pe post de momeală.
Ăsta era planul tău? Să folosești copilul pe post de momeală?
Firește că nu!
Am crezut că locuința lui Samuel e cel mai sigur loc, Dean, nimic mai mult.
Corect. Ai dreptate.
Nu, nu l-am prins! Și mi-a omorât trei oameni.
Am tras în el cu o droaie de tranchilizante de elefanți, iar pe el l-a durut undeva!
Sincer să fiu, nu prea cred că vreau să-l găsesc.
Da, o să găsim o cale de-a-l prinde.
Sigur că da. O să ți-l aduc... ambalat ca un cadou.
- Salut. - Salut.
- Unde-i Ben? - A ieșit cu bicicleta.
Ce-ai?
Nu știu ce să fac, Lis.
Adică... dac-aș ști care-i lucrul care v-ar aduce siguranța, l-aș face...
Aș sta aici, să am grijă de voi...
sau m-aș duce cât de departe aș putea, dar...
nu știu.
Și, la modul în care mă comport în ultima vreme...
Țip la voi, mă port...
Mă port ca un...
ca un paznic din închisoare.
Eu nu-s așa.
Îți repeți întruna că nu vrei s-ajungi într-un anume fel...
Exact așa era tata.
Se purta așa tot timpul.
- Asta m-a speriat la culme. - Dean...
Pot să fiu sinceră cu tine?
Probabil că, dacă stai cu noi, o să fim mai bine protejați,
sau poate că trebuie să pleci.
Nu știu.
Lucrul de care sunt sigură e că nu ești un simplu muncitor în construcții.
Ești "vânător".
Acum, știi că fratele tău trăiește. Lucrurile s-au schimbat.
- Nu vrei să rămâi aici, Dean. - Ba vreau!
Bine.
Numai că... îți dorești să poți fi și acolo, iar asta...
Înțeleg.
Strângi din dinți ca să poți trăi așa,
de parcă viața asta ar fi ceva îngrozitor,
dar... nu-i deloc așa.
N-am de gând să purtăm discuția asta de fiecare dată când pleci.
Pur și simplu... așa va fi mereu, așa că...
Te rog să pleci.
- Nu pot să vă pierd, pe tine și pe Ben. - Nu asta ți-am spus.
Mi-ai spus să mă car de-aici!
Dean...
Dac-ar exista vreo regulă care spune că nu se poate și așa, și așa...
ce-ar fi s-o încălcăm?
Și eu, și Ben vom fi mereu aici, iar tu...
Tu vino atunci când poți.
Un lucru te rog.
Să vii întreg încoace, ai înțeles?
Chiar crezi c-o să reușim?
Merită încercat, nu?
Traducerea și adaptarea: baltzatu
-- sync by elderman -- -- for www.addic7ed.com --