CU UN AN ÎN URMĂ
Dacă totul merge bine și reușesc să bag dulăul înapoi în cușcă...
Știi că n-o să mă mai întorc.
Trebuie să promiți că n-o să-ncerci să m-aduci înapoi.
Du-te la Lisa.
O să trăiești o viață de american normal, Dean.
Promite-mi, Dean.
Promite-mi!
ACUM
Te simți bine?
Da, n-am nimic.
Supernatural - S.6, ep.1 "Exile on Main Street"
Traducerea și adaptarea: baltzatu
Slavă Domnului că pe vremea aia nu exista Facebook-ul!
Pentru că poza cu mine și cu capra aia... ar fi fost pe toate paginile.
Să știi!
Uite ce e... nu mă-nțelege greșit.
Nu vreau să mă plâng, dar, dacă mi-ar fi spus cineva pe vremea aia
că, peste 15 ani, o să locuiesc în suburbii...
- Te-nțeleg perfect. - Am dreptate, nu?
Știu ce vrei să spui, crede-mă.
Ia spune... ai călătorit mult, nu-i așa?
Cam așa ceva. Toată viața, practic.
Și?
Ce să spun...
Haide, măi!
Te-ai mutat aici de-aproape un an, corect?
Cam așa ceva.
Îți fac cinste de-un an, așadar.
Cred că merit și eu să aflu câteva detalii picante.
Nu prea am ce să-ți povestesc. Pur și simplu...
Eram mereu pe drumuri...
Acceptam tot felul de slujbe ciudate, de care fugea toată lumea.
- Cum ar fi? - Cum ar fi...
- Făceam dezinsecții, dezinfecții... - Pe bune?!
- Dezinsecții, zici... - Exact.
Lucrezi mereu împreună cu un partener.
Poți să... ajuți lumea.
Nici n-ai idee ce pot ascunde pereții unei case.
Creaturile alea pot să te mănânce de viu.
Asta a fost pe vremuri. Acum, însă...
Ești, practic, o persoană respectabilă.
Mda... măiculiță!
Se prea poate.
Asta mă cam sperie, să știi.
Mulțumesc, băieți.
Noi îți mulțumim.
- Cred că te place. - Nu zău...
Care-i treaba cu tine, frăție?!
Mereu se-ntâmplă așa!
Tipele preferă tipii indisponibili, pesemne.
Ce chestie...
Bine...
- Pe mâine. - Pe mâine.
Mulțam, frăție.
N-a reclamat nimeni dispariția unei persoane?
Nu, astăzi.
Nimic despre vreo dispariție la intersecția Vineland cu Oak Street,
lângă hotelul în renovare?
Aveam o bănuială...
Am fost polițist multă vreme.
Am înțeles. Te sun eu mâine.
Și tu, frăție. Pa.
Bună!
- Cu cine-ai vorbit? - Cu Sid.
- Vrem să jucăm un poker. - Știi că-i 11:30, presupun...
Serios?
Probabil că de-aia dormea când l-am sunat.
Vin și eu imediat.
Bine.
Dean! Ești înarmat?!
Nu. Ba da, sunt...
Cum să spun... am permis pentru el.
Permis?! Ca să-l să-l împuști pe câinele fam. Glickman?!
Credeam că-i un oposum.
Ți-am spus doar că mă ocupam de dezinfecții.
Oposumii pot împrăștia turbare, așa că...
Nu știam.
Jur c-așa-i. Oposumii...
Oposumii ucid, Sid.
Rahat...
Poftim?
Am găsit sulf...
- Trebuie să plec. - Stai așa, Dean!
Ce naiba te-a apucat?!
Bună.
Căutam un ciocan.
Am vorbit cu Sid adineauri.
Chiar era să-mpuști un cățel?
Aproape.
Ce se petrece?
Nimic.
Cum se face că nu te cred?
Am... am avut o...
o presimțire, să zicem.
Așa...
"Vânezi" ceva?
Sincer?
Așa am crezut inițial.
Acum, însă, cred că m-am înfierbântat degeaba.
Se mai...
Se mai întâmplă.
Ești sigur?
Uite ce-i...
Știi că sar în sus de fiecare dată când ceva mi se pare suspect.
Ia-l pe Ben, te rog, și mergeți la cinema, la cofetărie...
în locuri cât mai publice posibil,
iar eu o să mai verific o dată împrejurimile, să fiu liniștit.
Bine.
Ai grijă.
Știi că "Grijă" e al doilea meu prenume, doar.
Salutare, Dean.
Ia uite ce ți-a adus apocalipsa!
Te-ai distrat adulmecând urmele alea?
Eu unul m-am distrat când am văzut cât de tont ești.
Nu se poate...
Ba se poate!
- Imposibil! - Total posibil, puștiule.
"Tătuca" l-a adus înapoi pe prietenul tău Cass, nu-i așa?
De ce nu m-ar fi adus și pe mine?
Să mai condimenteze un pic viața asta... dulce a ta.
Pe bune?!
După câte-am suferit împreună?!
Ai o viață pe cinste, amice.
O nevestică frumoasă și tare înțelegătoare...
Plus un copil dat naibii.
Cum reușești să menții peluza atât de verde?
Să fim serioși, Dean.
Nu te-am crezut niciodată prea deștept,
dar chiar credeai c-o să te lăsăm să te bucuri la nesfârșit de toate astea?!
Trebuie să fi știut c-o să venim să-ți stricăm jucăriile, Dean.
Nu poți scăpa de trecut.
Noroace, Dean.
Mă așteptam la...
la o-mbrățișare, cred,
la apă sfințită aruncată-n ochi... în fine, să faci ceva.
Am murit?!
Sunt în Ceruri?
"Gălbenel" m-a omorât, și...
"Gălbenel"?! El crezi că era?
"Cred"?
Ai fost otrăvit.
Orice tâmpenie ai fi văzut, nu era adevărată.
Da' tu ești?
- Sau încă mai... - Eu sunt.
Hai să te scutesc de-un efort.
Chiar eu sunt.
Ce gust aiurea are!
- Sammy! - Chiar el.
Stai puțin...
Ai... te... te prăpădiseși, frățioare.
Te duseseși. Cum naiba ai...?!
- Nu știu. N-am nici cea mai vagă idee. - Cum adică "nu știi", măi?!
Sincer, nu știu. Pur și simplu... m-am întors.
Te-a adus Dumnezeu înapoi? Sau Cass?
Cass știe de tine?
Habar n-am. L-am tot chemat, dar Cass nu-mi răspunde la rugăciuni.
Habar n-am pe unde-i.
Eram... la "subsol"...
și, în clipa următoare, eram pe-un câmp, singur, în mijlocul unei ploi torențiale.
E greu să-l găsești pe cel ce te-a salvat atunci când n-ai niciun indiciu.
Da, l-am căutat. Jur că l-am căutat...
Săptămâni în șir.
Stai așa! "Săptămâni"?!
De cât timp te-ai întors?
De cât timp te-ai întors, Sam?
De-aproape un an.
- Un an?! - Dean...
Practic ai fost aici tot timpul?!
Ce, ai uitat cum se trimite un amărât de SMS?!
Aveai, în sfârșit, ceea ce-ți doreai, Dean.
- Îl voiam pe fratele meu, în viață! - Voiai o familie.
Îți doreai asta de mult timp. Dintotdeauna, probabil.
Ai renunțat la vis numai din cauza vieții pe care-o duceam.
Aveai ceva, însă... construiai ceva.
Dac-aș fi apărut, Dean...
ai fi fugit de toate astea.
Îmi pare rău.
Am crezut că, după ce-ai trecut prin momente îngrozitoare,
meriți să trăiești o viață obișnuită.
- Tu ce-ai făcut în timpul ăsta? - Am "vânat".
M-ai lăsat baltă și-ai lucrat singur?
Nu singur.
- Poftim?! - Am lucrat cu niște tipi.
Cu străini? Tu?!
Cu familia, mai degrabă. Și-s aici.
- Salutare! - Bună.
Dumnezeule! Ce trăsături delicate pentru un "vânător"!
Poftim?!
Dean, ea e Gwen Campbell.
Mă bucur să te cunosc, în sfârșit. Sam numai despre tine vorbește.
Ei sunt Christian...
și Mark.
Campbell.
Încântat de cunoștință.
- Cam... Campbell? La fel ca... - Da, ca pe mama ta.
Văr de-al treilea, văr de-al treilea...
văr de-al nu-știu-câtălea.
Au crescut în același mediu ca mama, ca noi.
Eu știam că toate rudele mamei s-au prăpădit.
Îmi cer scuze, dar...
cum se face că n-am știut nimic de voi atâta amar de vreme?
Pentru că ei nu știau de existența voastră.
Până când v-am reunit pe toți, adică.
Samuel?!
Sunt bunicul tău.
Băieți... trebuie să discut cu nepoții mei între patru ochi.
Cam multe învieri pentru o singură zi...
Te las o clipă, să-ți revii.
Cred c-am nevoie de ceva mai mult decât o clipă.
Ce naiba?! Cum s-au întâmplat toate astea?
Aparent, cel care l-a scos pe Sam m-a "coborât" și pe mine.
Așadar, orice-ar fi, suntem cu toții implicați.
- Nu știți, însă, ce-i. - Bingo!
N-aveți niciun indiciu? Absolut nimic?
Ei bine, e... cred că...
Mai aveți să-mi dați în cap și cu alte alea sau asta-i tot?
Din câte știm, doar Samuel și cu mine am înviat.
Bun... sunt singurul de-aici care crede că-i imposibil ca totul să fie roz?!
Nu ești singurul, crede-mă.
Firește c-am vrut să venim să te luăm.
Sam, însă, a fost foarte ferm, așa că i-am respectat dorința.
Până acum.
Corect.
Cum se face, însă, că m-am trezit cu voi în garaj?
Am fost și eu atacat, cu câteva zile înaintea ta.
M-a otrăvit cineva.
- Cine? - Câteva genii.
Genii?
Știam că trăiesc în peșteri, că ies foarte rar pe-afară,
că arată ciudat...
Se pare că nu mai e așa.
Ai noștri arată la fel ca oamenii. Pot circula liber printre noi.
E suficient să te-atingă ca să te poată omorî.
După ce toxinele ajung în organism,
începi să ai halucinații, cele mai rele coșmaruri prind viață,
și, după puțin timp, mori de supradoză.
Atunci tu cum naiba de încă mai respiri?
Samuel știe un leac.
Ai leacul pentru otrava geniilor?
Mai știu și eu câte ceva...
Dacă rămâi, o să-ți arăt niște chestii la care tatăl tău nici măcar nu visa.
De ce ne-atacă drăciile astea tocmai pe noi?
Am căsăpit un geniu acum ceva vreme, nu?
După ce m-au atacat, am fost siguri că următoarea lor țintă o să fii tu.
Lisa și Ben sunt acasă! Dacă atacă...
Nicio problemă. Am trimis deja pe cineva să aibă grijă de ei.
Du-mă imediat acasă!
Lisa!
Lisa! Ben!
Ben!
Hai, răspunde...
- Bună! - Unde naiba ați fost?
Păi... la film. Știai asta.
Doare, Dean!
Ce s-a întâmplat?
Duceți-vă sus și faceți-vă bagajele.
- Unde mergem? - La un prieten. Hai, mișcare!
Du-te sus, Ben. Vin și eu imediat.
Dumnezeule!
Lisa, Ben, nu știu dacă vi-l mai amintiți pe...
Sam!
La naiba!
Și eu mă bucur să te văd, Bobby. A trecut ceva vreme.
Dacă sunteți aici, ceva nu-i în regulă.
Bobby, ei sunt Lisa și Ben.
Bună.
Mă bucur să vă cunosc, în sfârșit.
Mi casa es su casa.
O să vă rog să mergeți la etaj.
Televizorul e stricat, dar am o mulțime de reviste.
Vă mai rog să nu atingeți decorul...
Presupuneți că-s încărcate toate.
Așadar...
Bună, Bobby.
Sam...
Știai! Știai că Sam trăiește!
Da.
De când?
- Uite ce-i... - De când?!
De-un an.
Nu se poate...
- Dacă s-ar repeta, aș face la fel. - De ce?!
Pentru că scăpaseși, Dean!
Scăpaseși de viața de "vânător"!
Nici nu știi cât de mult am prețuit asta, la naiba să mă ia!
Ai idee ce-a însemnat pentru mine să renunț la vechea mea viață?
Da, am.
O femeie, un copil, ai ajuns la 30 de ani și-ai mațele încă la locul lor!
La asta mă refeream.
Femeia și copilul... am făcut asta pentru că m-ai rugat!
- Foarte bine. - Pentru cine?
Când am ajuns la ușa lor, eram o epavă.
Numai Dumnezeu știe de ce m-au primit.
Beam prea mult, aveam coșmaruri...
Am căutat peste tot.
Am adunat sute de cărți, încercând să găsesc calea de-a te scoate de-acolo.
- Ai promis că mă lași. - Normal că nu puteam să te las!
N-ai decât să mă dai în judecată!
Un an întreg, la naiba să mă ia?!
Chiar nu puteai să-mi curmi suferința?
Uite ce-i... știu că nu ți-a fost ușor.
Așa-i viața, însă!
Ai avut cea mai fericită viață pe care și-ar fi putut-o dori un "vânător".
Nu te-am mințit intenționat, fiule.
Scăpaseși, Dean.
Ție ți se pare că mă simt "scăpat"?!
Cum se simte?
Bine. Tu?
Uite ce-i... știu că Bobby e mai dificil, da' e de treabă.
O să aibă grijă de voi.
Sam și cu mine trebuie să plecăm.
Pentru cât timp?
Îmi pare tare rău, Lisa.
De ce?
Creaturile alea mă urmăresc pe mine.
Ar fi trebuit să-mi dau seama.
De unde era să știi c-o să vină monștrii?
Ar fi trebuit să-mi dau seama, crede-mă.
Ar fi trebuit să știu că, dacă rămân alături de voi,
mă va găsi o creatură... așa se-ntâmplă întotdeauna.
Am fost prost, neglijent, și...
Nu poți scăpa de trecut.
Vrei să ne părăsești!
Vreau să spun că-mi pare rău...
pentru tot.
Pentru tot...
Amice, ești idiot!
Știu că n-am avut o viață ca-n basme, dar am trăit-o împreună.
Jumătate din timp am fost varză!
Păi... când te trezești la ușă cu omul care tocmai a salvat lumea,
te cam aștepți să nu fie chiar în toate mințile!
Întotdeauna te-ai purtat extraordinar cu Ben.
Ceea ce mi-am dorit mereu, mai mult decât orice...
a fost...
să am alături un bărbat de la care Ben să ia exemplu...
care să-i fie...
ca un tată.
Ți se pare c-am dus-o rău, Dean?
A fost cel mai frumos an din viața mea!
Care-i planu'?
Momentan, ne pregătim.
Adică n-avem.
O să-i găsim.
Răbdare.
Am înțeles.
Am eu o alternativă.
Ce-ar fi să mergem să-i omorâm pe nenorociții care-au intrat în casa mea?
Calm, Dean. Ne ocupăm noi de asta.
Geniile sunt greu de scos din bârlog.
Ai stat pe bară multă vreme.
Lasă asta pe seama profesioniștilor.
Sigur. Ai dreptate.
Aș avea, însă, o propunere.
Vezi tu... geniile ies mai repede din bârlog dacă le-arunci o momeală.
Ne vor pe mine și pe Sam.
Știu unde stau.
Știu că n-am mai "vânat" de ceva vreme,
dar o să risc s-afirm că de-acolo ar trebui să începem.
Ai văzut? Sunt aproape profesionist!
Îmi place.
E-a ta sau a soției?
Alo!
Fă-mi un serviciu... nu pune mâna pe ea.
Golf?!
Pe bune?!
Și golful e sport, nu?
Frumoasă casă!
Așa... bagă mare. N-ai decât să mă faci mototol.
Mi se rupe.
"Mototol"?
Trebuie să caut ce-nseamnă pe "intranetul" ăla al vostru...
Indiferent că mă crezi sau nu, Dean... află că înțeleg.
Voiai o viață normală.
Și mama ta își dorea o viață normală.
Să știi că semeni foarte mult cu ea.
Ca atitudine, în primul rând.
Ți-a povestit fratele tău cu ce ne-am confruntat în ultimele luni?
Nu prea.
N-am mai văzut așa ceva.
Am lucrat la foc continuu.
- Ce se petrece? - Nu știm.
Orice-ar fi, însă, e mult mai grav decât problema asta cu geniile.
Monștri nocturni care atacă ziua în amiaza mare,
vârcolaci care se transformă și când nu-i lună plină,
creaturi de care n-am auzit niciodată...
Nici măcar nu știm ce sunt.
La orice colț dai peste inimi de om mâncate pe jumătate,
de copii de 10 ani exsanguinați, iar toate astea...
mă neliniștesc.
Ce ipoteză ai?
N-am niciuna.
Tot ce știm e că trebuie să lucrăm împreună.
Momentan, ne putem baza doar unul pe celălalt.
Așa-i familia Campbell.
Avem nevoie de tine, Dean.
Înțeleg, dar...
Nu știi din ce faci parte, Dean.
Știi că strămoșii noștri retezau capete de vampiri
pe puntea primului vapor care venea cu pelerini spre America?
Avem asta în sânge.
Suntem gata să ne dăm viața încercând să ne dăm seama cu ce ne luptăm.
Nu cred că-i momentul potrivit pentru partide de golf...
Hai noroc.
- Nu prea vorbești... - Vorbesc destul.
I-ai văzut?
Trei genii, ascunși prin copaci.
Aici.
Geniile alea stau acolo și ne supraveghează.
- Trebuie să golim locația. - Poftim?!
N-o să ne atace până când Sam și cu mine n-o să fim singuri.
Ce, ar trebui să vă las aici, fără ajutoare?
Dean are dreptate.
Sunt inteligenți. O să aștepte până când ne vor domina numeric.
Bine.
O să fim în apropiere. Sunați imediat ce apar, ați înțeles?
Am înțeles.
Strângeți. Plecăm.
Te simți bine?
Nemaipomenit, ce mai. Beton.
E o...
O adevărată nebunie, aia e.
Tu, bunicu'...
Oricine-ar fi cel care v-a adus înapoi...
Nu vrea să fie găsit.
Asta am înțeles deja.
Cine sunt, însă? Ce vor? De ce v-au adus înapoi?
Bună întrebare.
Îți amintești?
- Ce? - "Cușca".
- Da, mi-o amintesc. - Vrei să...
Nu.
Dacă există vreo persoană care are idee cum e...
Nu vreau să vorbesc despre "cușcă", Dean.
M-am întors.
Acum pot să iau o gură de aer, să beau o bere,
să "vânez" alături de familie, să te revăd...
De ce naiba aș vrea să vorbesc despre Iad?
Chiar crezi că...
Sunt morți deja, Dean! Știi asta.
Au murit din cauza mea!
Dean!
Sid!
Văd c-ai supraviețuit ultimului atac.
Ce-ar fi să-ți administrăm o doză mai mare? Una dublă?
Vestea proastă e c-o să mori.
Vestea bună...
O să mori repede.
Pentru tatăl nostru, nenorocitul naibii!
N-aș fi putut să dorm în casa aia.
Nu-i nimic. Nu-ți face griji. O să-l anunțăm pe Dean.
Nu fi îngrijorat pentru ei, Dean.
Fii îngrijorat de ce-o să-ți fac eu ție!
Nu!
Fii cuminte, puștiule.
Lasă-l în pace!
Lisa!
- Bea. - Nu-l asculta, Ben!
- O să te simți mai bine. - Nu!
E numai vina ta...
Lisa!
Una, alta...
Știm amândoi că-s simple detalii.
Ceva vine după el, iar tu nu poți împiedica asta.
E numai vina ta...
Lisa!
Hai, bea. O să te simți mai bine.
- Nu-l asculta, Ben! - Vina ta...
Nu poți împiedica asta...
Nu!
Mă ocup eu de ea. Du-te și ia-l pe Dean.
Am prins-o!
Liniștește-te, scumpete. N-o să te omorâm.
Du-o în mașină. Repede, până nu se-ntorc băieții!
Mișcă-te!
Unde-s Samuel și verii noștri?
Nu știu. Au plecat în grabă.
Ne-ntâlnim la ei acasă.
Vii cu mine?
Nu.
Mă-ntorc la Lisa și la Ben.
- Parcă spuneai că... - Da, da' m-am răzgândit.
Eu sunt cel care te-a forțat să te duci la ei.
Ciudat spus, da' cam așa-i.
Vreau să spun că asta-mi doream pentru tine.
Când ți-am spus să te duci, am crezut că...
C-o să ai viața pe care ți-o doreai.
Acum, însă... nu mai sunt așa sigur.
Luând în considerare faptul că-i pui în pericol dacă te-ntorci la ei...
Mai bine-i las singuri, lipsiți de apărare?
Crezi că n-ar mai fi în pericol?
Eu am adus asta asupra lor.
Din clipa în care-am bătut la ușa lor, au devenit vulnerabili.
Nu pot șterge asta cu buretele.
Pot, în schimb, să adopt cea mai bună alternativă.
Înțeleg.
Mi-aș fi dorit mult să... să vii cu noi.
De ce?
- Nu face pe prostul, măi! - Serios vorbesc.
Toți sunteți "vânători" unul și unul. Eu sunt ruginit.
A fost o mare tâmpenie că m-am dus alături.
Era cât pe ce să murim amândoi.
Exact de-asta voiam să vii cu noi.
Ce vrei să spui?
Te-ai dus și gata.
N-ai ezitat nicio clipă.
Pentru că-ți pasă, pentru c-așa ești tu.
Eu, însă...
Nici măcar nu m-aș fi gândit să mă duc.
Ba te-ai fi gândit.
Ba nu, Dean.
Jur că ne-ar fi mult mai bine dac-ai fi și tu în preajmă.
Eu așa cred.
Uite ce-i...
Ar trebui să "vâneze". Ia-o tu.
Mulțumesc din suflet...
Mi-am făcut, însă, o mașină exact așa cum îmi doresc.
E timpul să plec.
Te conduc.
Să ții legătura cu mine! Ai înțeles?
Normal.
Mă bucur tare mult că te-am revăzut, Dean.
Traducerea și adaptarea: baltzatu
-- sync by elderman -- -- for www.addic7ed.Com --