Aducem un motociclist lovit de un autovehicul.
Autovehiculul a lovit parapetul și a intrat frontal în motociclist.
Bărbat în vârstă de 37 de ani, inconștient, nu răspunde la stimuli,
cu ritm idioventricular. Traumatismul cerebral e evident,
la locul accidentului era materie cenușie. Ajungem în 15 minute.
- Să-l anunțe cineva pe Shepherd. Repede ! - Mă ocup eu.
Suntem de gardă la traumatisme, așa că e datoria noastră să acționăm
și să evaluăm fiecare urgență medicală pe măsură ce apar.
- Aduceți aparatul portabil de radiografii. - Sper să fii precis.
Te ascult, Grey.
Accesul periferic intravenos e imposibil. Tensiunea arterială e în scădere.
Situațiile de urgență sunt deseori haotice.
Uneori, cel mai bun lucru pe care îl poți face
e să știi când să te dai din calea celorlalți.
- Să-l cheme cineva pe dr Shepherd ! - Tahicardie ventriculară !
- Încarc la 200 ! - Nu are puls. 1 mg de adrenalină.
Încep compresiile !
Dă-mi padelele !
- Îi administrăm fluide. - Încarc la 200.
Încă 3 mg de adrenalină.
Am fost chemat să evaluez traumatismul cerebral al pacientului.
După ce îl stabilizează, voi intra și mă voi ocupa de el.
Oprește compresiile, te rog. Să vedem care e situația.
- Are ritm sinusal. - Dar puls are ?
Dar jumătate din creierul lui e pe jos...
Asta a fost. E în moarte cerebrală.
Mă scuzați un pic, vă rog ?
Dr Hunt.
Scuzați-mă, vă rog. E donator ?
Bun.
Trebuie să-i stabilim compatibilitatea.
Da, sigur că da.
Ia uite !
Grupa sanguină e compatibilă, culoare pielii e compatibilă,
vârsta, mărimea și sexul sunt toate compatibile.
Ne-am găsit omul.
Ne-am găsit omul ?
Da, ne-am găsit omul.
Ți-ai ales seara perfectă când să începi filmările.
Da.
Va fi distractiv.
Am fost sunați de dr Sloan.
A zis să venim repede, așa că am sărit din pat și am venit.
Cât am putut de repede. De atâta grabă, mi-am uitat și pantofii.
Uitați, sunt în papuci.
Am așteptat momentul ăsta de foarte mult timp.
Astăzi e ziua cea mare. Astăzi e ziua transplantului meu.
Da, ziua transplantului, Doamne-ajută !
O să primesc brațe !
Spitalul Seattle Grace Mercy West,
locul unde profesează printre cei mai buni
și influenți doctori din țară.
În urmă cu câteva luni, un bărbat înarmat a intrat în spital,
omorând 11 oameni și rănind chiar mai mulți.
Astăzi îi vizităm pe supraviețuitori, pe pacienții lor, succesele
și dezamăgirile lor.
Urmăriți...
Seattle Medical - drumul către vindecare
Lucrurile s-au schimbat de la incident, asta e sigur.
De exemplu, în ultima lună,
am instalat mai multe măsuri noi de securitate.
Încercăm să facem ca spitalul să fie unul mai sigur
pentru doctori și pacienți.
- Așa că... - Haide... Trecem zilnic prin asta.
Eu sunt, jur. Doar culoarea părului e alta, atât.
E... Șefule ! Șefule, puteți...
Puteți să le spuneți că eu sunt ? Vă rog.
Scuzați-mă un moment.
Ce se întâmplă aici ?
Ei... Zilnic e la fel.
Suntem rezidenți la chirurgie, în anul patru.
Suntem și prietene, chiar prietene bune.
E imposibil să lucrezi cu cineva în aceeași echipă
și să nu devii prieten cu acea persoană.
Puteți cere să ni se aducă un ventilator pulmonar ?
- Care este saturația în oxigen ? - 83.
În timpul incidentului armat, dr Yang și-a operat un coleg sub amenințarea armei.
Zgomote respiratorii scăzute pe stânga. Haideți să-l intubăm.
Colegul în cauză era soțul drului Grey.
Sigur că da,
ne-a apropiat evenimentul prin care am trecut împreună.
Nu că nu am fi fost apropiate și înainte.
Întrebați pe oricine. Suntem apropiate.
Dr Yang și soția mea dorm uneori împreună...
În patul nostru, cu mine în pat.
Așa că da, cu siguranță suntem mai apropiate.
Are nevoie de o toracotomie.
- Saturația în oxigen scade. - Da, te rog.
- Voi informa sala de operație. - Unde e balonul de ventilație ?
Meșă sterilă.
- Continuă tu compresiile. Mă ocup eu. - Bun. Mulțumesc.
E ora 07:00 și sunt aici de două ore.
Ei verifică pacienții și îmi raportează mie,
înainte să verific eu pacienții și să raportez îndrumătorilor mei.
Lilly, ți-am mai zis deja, dă muzica mai încet sau folosește căștile.
Nu toți suferim de febra Bieber, ce-o mai însemna și asta.
Cum m-am schimbat eu de la incident ?
Nu știu.
M-am ales cu asta.
Astăzi mă întorc la Seattle Grace pentru reversarea colostomiei.
Iubire, ne-am adus aminte să luăm halatul și șosetele de prosop ?
Da și da.
Asta dacă te referi la mine, pentru că tu ai uitat.
Trebuia să fiu operată cu luni în urmă,
dar a avut loc incidentul din spital.
- Ai tichetul de parcare ? - Da, e în buzunar.
Nu am mai venit la spital din ziua aceea.
Nu știu cum mă voi simți să fiu din nou acolo.
Da, numele e Portman.
Îmi puteți spune unde se poate ștampila tichetul ?
- Mă ocup eu de el. - Mulțumesc.
Mary și dr Bailey erau împreună în ziua incidentului.
Este prima oară când se revăd de atunci.
În general, nu obișnuiesc să-mi îmbrățișez pacienții.
Când primești apel de urgență, niciodată nu mergi la pas.
Spune !
- Am încercat s-o intubez, nu pot. - De cât timp ?
A intrat în colaps de aproape cinci minute.
Încerc o bronhoscopie...
Lilly are căile respiratorii blocate. Fără aer, ea va muri în două minute.
Dumnezeule, nu pot să trec de obstrucție.
- La naiba. Cât a trecut ? - Cinci minute.
- La naiba ! - Traheotomie percutanată ?
Da, chiar acum.
Traducerea și adaptarea: zanduka, BMC, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
Lilly, nu !
Știu... E înspăimântător. Ți s-a oprit respirația,
așa că a trebuit să te ducem la sala de operație
și să-ți introducem un tub în gât, ca să poți respira.
Nu. Nu poți să vorbești, înțelegi ?
Dar am sunat-o pe mama ta și vine de la muncă, acum. Bine ?
Lilly a fost internată aseară, prezenta insuficiență respiratorie.
Are o excrescență pe trahee.
E benignă, dacă putem numi așa
ceva ce-ți blochează căile respiratorii.
A mai fost operată în trecut și excrescența îndepărtată,
dar e agresivă, revine de fiecare dată
și, în mod evident, situația s-a înrăutățit mult.
Ăsta e butonul cu care chemi asistenta.
Dacă ai nevoie de orice, îl apeși.
Să-l ții mult apăsat. Nu te teme că deranjezi pe cineva.
Îl ții apăsat până vine cineva.
În regulă, am înțeles.
Poftim.
Nu prea tare, da ?
Se întâmplă mai des decât credeți
să fim nevoiți să operăm copii ai căror părinți nu sunt prezenți.
Unii dintre acești copii sunt internați pentru săptămâni întregi.
Părinții nu își pot lua liber de la muncă atât de mult timp.
Încercăm și noi să-i ajutăm.
Avem niște paturi pe care le numim "pătuțuri de părinți",
în care părinții copiilor pot dormi.
Dar mulți dintre copii petrec aici mult timp singuri.
Așa se întâmplă. Nu înseamnă că nu au părinți buni.
Au doar părinți ocupați.
Am aflat aseară că...
A suferit un accident.
Înainte să sune telefonul, am avut un...
... sentiment groaznic.
Motocicliștii...
"Donatori de organe", nu așa li se zice ?
M-au chemat pentru că, deși Sam e donator,
au nevoie de consimțământul meu pentru ceva de genul ăsta.
Știu că Sam și-ar dori să doneze tot ce ar putea,
așa că sigur că sunt de acord să...
Să îi ia brațele.
Sunt total de acord. Nu am nicio problemă.
Deși... E dificil să...
Gândul că altcineva îl va ține de mână...
Vezi ? Asta ar putea fi o problemă.
Ce-ar fi să încercăm un bypass în loc de asta ?
Mă cunosc de foarte mult timp cu Derek.
Am crescut împreună, am făcut Medicina împreună.
El e... Jumătatea mea mai bună.
Dar nu și jumătatea mai arătoasă.
Așa că atunci când am auzit că a fost împușcat...
Zilnic, dăm pacienților vești rele.
Le spunem că oamenii dragi lor sunt răniți...
... sau pe moarte...
... sau chiar morți.
Și, pentru prima oară în viață, am înțeles ce simt ei.
E de tot rah...
Nu, gândești ca unul care se ocupă de nervi.
- Sunt unul care se ocupă de nervi. - Irigarea sanguină și pe urmă nervii.
De fapt, sunt tendoanele, și pe urmă irigarea sanguină și nervii.
Alo, și oasele ?
Estimăm că operația va dura între 15 și 20 de ore.
Vom folosi două săli de operație simultan.
Vom avea cinci echipe de chirurgi, câte o echipă pentru fiecare braț,
iar a cincea echipă va recolta vene de la picioare.
Până acum, a fost finalizat cu succes un singur
- ...transplant bilateral de brațe în țară. - În lume.
- Eu n-aș merge până acolo
- ...încât să zic că suntem giganți, dar.. - Suntem.
Nu ar fi prima oară că m-ar numi cineva gigant...
În acest moment, pregătesc corpul donatorului,
ca să extrag anticorpi din sângele lui.
Asta e pregătirea pentru mai târziu,
când vom recolta măduva spinării de la donator
și i-o vom injecta lui Zack,
pentru a reduce riscurile ca brațele să fie respinse de corpul lui.
Care riscuri sunt uriașe. Mai mult decât uriașe.
Bine, eu nu sunt un gigant al medicinei, dar...
E totuși o operație dată naibii.
Zack și-a pierdut brațele în urmă cu patru ani.
A fost un accident de muncă.
El e... era tăietor de lemne.
S-ar fi putut întâmpla orice.
Accidentul lui ar fi putut să ne despartă
sau ar fi putut să ne apropie și mai mult,
iar pentru noi...
Pe noi cred că ne-a apropiat.
Literalmente. Acum sunt nevoită să-l șterg la fund.
Vorbești serios ?
Despre asta vrei tu să vorbești
- ...de față cu toată lumea ? - Da.
Îmi cer scuze. Mi-aș acoperi fața, dar n-am palme.
Te-ai simțit bine de ultima oară de când ne-am văzut ?
Am fost ocupată.
Am plecat din oraș cu Bill, imediat după incident,
și nu ne-am mai uitat în urmă.
Până acum, am fost la Paris, în Maroc, în Alaska...
Și într-o croazieră pe Marea Baltică.
Poftim ?
Ne-am consumat economiile, dar... viața e scurtă, nu ?
Cu siguranță.
Dacă aștept ceva cu nerăbdare, odată ce voi fi scăpat de operație ?
Să fac copii. Mulți copii.
Respiră adânc. Încă o dată.
Introduceți codul de acces.
- Ce se întâmplă ? Ce... - E doar o alarmă falsă.
Avem cam două pe săptămână.
Ești sigură ?
Sunt sigură. Foarte sigură.
Introduceți codul de acces.
Avem niște mici probleme cu noul sistem de securitate,
dar sunt întotdeauna probleme când e vorba de ceva...
... nou.
Dar suntem pe cale să le rezolvăm.
Avem un sistem nou și performant de securitate totală.
Pentru a izola diferite părți ale spitalului
- ...în cazul unei urgențe. - Da...
Se pare că la ultima situație de urgență avută,
erau niște oameni care se tot plimbau pe holuri.
Chiar și cu aceste probleme, lumea se simte mai în siguranță,
iar ăsta este un aspect important.
Șefule, mă scuzați că vă întrerup.
Am văzut că m-ați chemat, dar pot să revin mai târziu.
Nici vorbă.
Felicitări ! Tocmai am aflat fericita veste.
Sunt foarte mândru de tine.
Dr Robbins, aici de față, a câștigat
prestigioasa bursă Carter-Madison.
Nu știe încă multă lume.
O bursă Carter-Madison ? Nimeni nu câștigă așa ceva.
Nimeni normal.
Doar oamenii de știință geniali din Germania sau Suedia.
Dumnezeule ! Ai câștigat ! Glumești ?
- Nu, nu glumește... - Vino încoace !
Mulțumesc.
Nu, nu am candidat la bursă pentru această filmare.
Există probleme majore
în îngrijirea copiilor în țările în curs de dezvoltare.
Există inițiative globale pentru boli ca malaria,
pentru bolile infecțioase, pentru vaccinări,
dar nu și pentru chirurgia pediatrică.
Iar cu această bursă...
Aș putea începe să schimb asta.
Mi-am depus candidatura în urmă cu doi ani.
Eram o cu totul altă persoană.
Eram nouă aici, mă specializam pe chirurgie...
Singură.
Dar acum am aici oameni dragi,
oameni importanți, ceea ce complică lucrurile.
Dar chestia asta e mai importantă decât persoana mea.
E o șansă ce apare o dată în viață.
Așa că da, bineînțeles că accept bursa.
Asta înseamnă că o să mă mut în Africa.
Urmează în "Seattle Medical"...
De cât timp e în colaps ?
- Dr Torres, ai văzut asta ? - Nu, nu...
Ceva ca asta ar putea strica totul.
Nu oricine e un candidat potrivit pentru un braț donat.
Nu toți candidații doresc brațe donate.
Cei mai mulți pacienți cu amputări optează
pentru folosirea în continuare a protezelor.
Dacă vă gândiți bine, noi atașăm două brațe de cadavru
unui alt om, care e în viață.
E o chestie care te poate da peste cap.
Ca să nu mai pomenesc de perioada de recuperare.
Durează ani de zile să te refaci după așa ceva.
Procesul de selecție este complex.
Trebuie să ne asigurăm că donatarul e stabil mental și fizic,
determinat și răbdător, foarte răbdător.
Și toate astea au loc înainte ca măcar să începem căutarea unui braț.
În cazul de față, căutăm brațe pentru Zachary de peste doi ani de zile.
Așteaptă de mult timp.
Dr Torres...
Probabil ați văzut asta, dar sigur ați văzut asta?
Dumnezeule, nu ! Nu, nu, nu !
Cheamă-l pe Sloan imediat.
Un tatuaj ?
E așa nedrept că ceva de genul ăsta ar putea strica totul !
Salut ! E adevărat ?
Că veți lua parte la o operație de
dublu transplant de braț ?
Care e problema ta ?
Niciuna. Problema ta care e ?
Da...
De fapt, poate fi o problemă.
Sigur că pacientul ar putea respinge brațele,
nu doar fizic vorbind, ci și emoțional.
Primul om din lume căruia i s-a făcut un transplant de mână
a cerut, până la urmă, să-i fie amputată.
Zicea că nu poate să relaționeze cu ea,
că o simțea ca pe o povară moartă legată de trupul său,
că mâna nu-i aparținea și că nu-i va aparține niciodată.
Imaginați-vă cum e să privești zilnic un tatuaj cu numele soției donatorului
care să-ți aducă aminte că nu sunt brațele tale.
Îmi dați emoții. Ce s-a întâmplat ? Există vreo problemă cu brațele ?
Dumnezeule ! E o problemă cu brațele !
E posibil.
Există un tatuaj pe unul dintre brațe, cu numele Nicole.
Îmi place numele de Nicole.
Și mie la fel. Îmi place mult. Nici că s-ar putea mai mult de-atât.
Eu zic să ne rebotezăm câinele Nicole.
O să-mi schimb eu numele în Nicole.
Dacă asta înseamnă că încă mai pot primi brațele alea,
atunci Nicole e noul meu nume preferat.
Da. Nu mă așteptam la așa ceva.
Și-a făcut tatuajul ăla exact la un an după ce ne-am cunoscut.
M-a dus la salonul de tatuaje și mi-a zis că-și va face acel tatuaj
pentru a-mi dovedi cât de mult mă iubește, moment în care...
sunt destul de sigură că l-am făcut idiot, dacă nu cumva ceva mai urât.
Nu-ți declari iubirea pentru cineva făcându-ți un tatuaj.
Faci lucruri normale, cum ar fi să pui la cale o întâlnire frumoasă
sau să scrii o poezie,
sau, de ce nu, să îngenunchezi și s-o ceri de nevastă.
Nu te "înfierezi" cu numele altei persoane.
La care Sam a zis: "Bine",
și a îngenuncheat,
a scos un inel și m-a cerut de soție...
...pe loc.
După aceea, de fiecare dată, chiar dacă ne certam
sau mă supăram pe el pentru că uita
să ducă gunoiul sau când vedeam acel tatuaj,
îmi aminteam că omul ăsta mă iubește.
Chiar dacă gunoiul va duhni în curte vreme de-o săptămână...
El mă iubește.
M-a iubit.
Nici măcar nu-mi plac copiii.
Haide !
Chirurgia pediatrică n-are nimic de-a face cu pasiunea pentru copii.
TOMOGRAF
Gata, Lily. Vreau să stai nemișcată, da ?
Altfel, vei da peste cap analizele.
Eu o să fiu acolo în cabină și asta e tot.
Lily, nu poți lua asta cu tine în interiorul aparatului, înțelegi ?
Îmi pare rău.
Oameni buni,
ce-ar fi să vă retrageți puțin, de acord ?
Totul va fi bine.
Te axezi pe pediatrie pentru că asta e "crema",
e cea mai tare, spuma spumelor.
Să nu râzi de mine mai târziu, s-a făcut ?
Știați că sunt doar 38 de locuri pentru specializarea în chirurgie pediatrică ?
În toată țara !
Pentru comparație, chirurgia cardiotoracică are 120.
Chirurgia pediatrică e "crema cremelor", așa că, da,
aș lua în calcul specializarea în
chirurgia pediatrică, fără îndoială.
Dar nu datorită copiilor.
Cu siguranță nu datorită copiilor.
Căile respiratorii sunt eliberate.
Adevărul e că, de fapt, e un lucru pozitiv că
atacul armat a avut loc aici și nu în altă parte,
pentru că noi suntem mai bine dotați pentru a face față traumatismelor.
Vedem traumatisme zilnic. E meseria noastră.
Avem o rană prin înjunghiere.
- Da, mă ocup eu. - Prim-plan !
Trebuie operat.
Să-l luăm, să-l stabilizăm și să-l ducem sus.
Imediat, doamnă doctor.
Așa, așa...
E un alt traumatism pe drum,
așa că voi rămâne aici să mă ocup de el.
Traumatismele reprezintă o parte a slujbei noastre,
așa că am fost instruiți să improvizăm și să luăm rapid decizii.
Nu, nu e ciudat că dr Yang nu vine cu mine.
Eram disponibilă, așa că eu voi lua pacientul acesta,
iar ea îl va lua pe următorul. Primul venit, primul servit.
Toată lumea vrea să intre în sala de operații.
Suntem chirurgi. Trăim pentru a opera. Așa suntem noi.
Nu e prea târziu.
Putem să devansăm următoarea noastră călătorie,
s-o roim de-aici și să prindem un avion în seara asta.
Te-ai simțit bine până acum și fără operație,
o vreme te vei simți bine și în continuare.
Reversarea colostomiei e o operație foarte obișnuită.
Într-o zi normală, e posibil să fac două sau trei, una după alta.
O astfel de operație urma să-i fac lui Mary în ziua aceea.
În ziua în care...
În orice caz, din punct de vedere medical,
avea un pic de prolaps
și niște dezechilibre electrolitice,
deci e bine că facem acum operația.
E bine că terminăm odată treaba.
Tocmai am primit rezultatele analizelor lui Lily și i le duc doctorului Robbins.
Nu par a fi prea bune...
- Măcar ai putea să te bucuri pentru mine. - Credeam că ne e bine împreună.
- Să vin mai târziu? - Cum vrei. Oricum, noi am terminat.
Ai rezultatele analizelor lui Lily ?
Evident că e decizia ei. E o șansă nemaipomenită.
Nu se refuză o bursă Carter-Madison.
Nimeni nu refuză o bursă Carter-Madison.
Știu asta...
Înțeleg. Zău că da. Dacă eram eu în situația ei...
De fapt, nu. Nu era la fel.
Dacă eram eu în locul ei, aș fi refuzat,
nici n-aș fi luat în calcul să mă mut acum pe un alt continent.
Dar eu nu sunt ea. Așa că...
Cum am mai spus, e o șansă nemaipomenită.
Sper c-ați pregătit fierăstrăul ăla, căci chiar am chef să tai niște brațe.
Din păcate, din cauza operațiilor făcute anterior, Lily are fistule,
care fac ca îndepărtarea tumorii să fie mult mai dificilă.
Tumoarea e așa de mare acum, încât îi afectează căile respiratorii și esofagul.
Să-i îndepărtăm tumoarea ar însemna să-i îndepărtăm întreaga trahee, adică
Lily n-ar mai putea să respire deloc.
Cealaltă chestie care m-a schimbat profund de când am fost împușcat e că
acum simt că întotdeauna e ceva ce putem face,
căci ar fi trebuit să fiu mort. Am fost împușcat de la foarte mică distanță.
Așa că...
Întotdeauna e ceva ce putem face.
Vreți să spuneți
că, dacă faceți operația,
o condamnați la moarte,
iar dacă nu faceți operația, o condamnați la moarte ?
Sala de operații a donatorului
Așadar, în câteva minute, vom fi pregătiți
să desprindem complet brațele donatorului.
De ce se folosesc inciziile în zig-zag ?
Pentru a obține expunere maximă.
Bine. Vezi ce fac eu aici ?
Etichetez fiecare vas, arteră și venă,
pentru a ști exact cum să le cuplăm la donatar.
Seamănă cu panoul din spate al unui televizor.
Trebuie să știi unde se conectează fiecare mufă,
altfel, te alegi cu sunet, dar fără imagine,
sau cu imagine, dar fără sunet.
Din momentul în care tăiem brațele donatorului,
țesutul începe să moară, așa că trebuie să acționăm rapid.
Avem un interval de timp limitat pentru a definitiva această parte a operației.
Brațele sunt retezate și în mișcare.
Sala de operații a donatarului
Bine. Gata, să începem !
Tu nu înțelegi.
Am fost trimisă să-i aduc cafeaua drului Sloan
pentru că are nevoie în clipa asta de cofeină,
pentru a duce la bun sfârșit cea mai tare operație
ce are loc chiar acum în sala de operații nr 2.
Așa că sunt destul de sigură că nu e în regulă
să întârzii la desfășurarea acestui eveniment medical,
așa că trebuie să mă lași să trec
ca să ajung la operația asta, să-i duc cofeina drului Sloan,
să fiu martoră la acest eveniment medical ce se-nfăptuiește.
Legitimația mea e validă, pe cuvânt.
Dă-mi voie să arunc o privire.
Am nevoie de puțin ajutor. Sunt blocat aici.
Asistentă ! Vino aici !
Cheamă pe cineva. Deschide naibii ușile astea.
Dr Avery, pacientul dv !
Avery ! Dr Avery! Așteptați ! Dr Avery!
Au trecut cam nouă ore de când am început.
Dr Torres a terminat de atașat oasele brațului de la donator la donatar,
cu implanturi de titan,
și acum încep să atașeze tendoanele.
Vreau o grefă de tendon aici.
Ai grijă la legăturile neurovasculare.
Vreau mai multă irigare aici, vă rog.
Brațul se mișcă.
Pe unde ai umblat ?
Dacă m-a schimbat faptul c-am fost împușcat ?
Nu cred că-mi iubesc meseria mai mult sau mai puțin.
Nu cred că sunt
un medic mai bun sau mai slab.
Dacă sunt recunoscător pentru ceva, e pentru că mă aflu aici.
Deci, da, faptul c-am fost împușcat m-a schimbat
în sensul că mă simt norocos.
Am reconectat arterele și venele,
dar trebuie să verificăm circulația înainte de a continua.
Acum vom elibera garourile de la fiecare braț pe rând
și apoi vom urmări să vedem dacă sângele circulă prin vase.
Acum e momentul adevărului !
Eliberez garoul.
Brațul capătă culoarea roz !
Trecem la al doilea braț.
Sala de așteptare
E greu să facem naveta.
Venim aici de când Lily a fost diagnosticată cu tumora, acum trei ani.
Suntem doar noi două, Lily și cu mine.
Locuim la peste trei ore distanță,
așa că îmi vine greu să vin mai des de două ori pe săptămână
și în weekenduri.
Nu-mi place să o las singură așa mult.
Dar îi vreau numai binele.
Vreau să trăiască.
Dr Robbins a venit la mine
și mi-a zis că se pare că totuși ar putea să facă ceva pentru Lily.
Ceva experimental.
Doar de aceea venim într-un spital ca acesta, nu ?
Chiar dacă e la o distanță de trei ore de mers cu mașina,
asta nu înseamnă nimic dacă îi vor salva viața lui Lily.
I-am introdus un stent care să o ajute temporar pe Lily să respire,
iar acum îi vom preleva o probă din cea de-a douăsprezecea coastă.
De ce, Karev ?
Ca să putem recolta cartilaj din osul costal, domnule.
Și de ce vrem să recoltăm cartilaj ?
Ca să creăm un amestec din propriile ei celule.
Vedeți ? Acesta este încă un exemplu despre modul în care progresează doctorii noștri.
Întâi câștigăm bursa Carter-Madison,
iar apoi facem medicină regenerativă revoluționară.
Nu există un substitut artificial pentru trahee,
știam asta. Dar apoi mi-am adus aminte de un studiu
și m-am gândit: dar dacă n-ar fi artificial ?
Vom folosi niște celule de-ale lui Lily
ca să-i confecționăm o nouă trahee.
O creștem în laborator, scoatem organul defect
și îl înlocuim cu unul nou.
Extraordinar !
Pur și simplu extraordinar, dr Robbins !
Dă-mi drumul ! Avery !
Avery, așteptam la radiologie.
Cum se simte pacientul ?
De când e în colaps ?
Trebuie să ies de aici.
Avery, o să-i rupi coastele.
Nu glumesc, dr, Altman. Vă rog.
- Bine. - Trebuie să ies de aici ! Imediat !
Bine.
Dacă îmi place noul sistem de securitate ? Nu mă omor după el.
I s-au aplicat compresii prea mult,
așa că sună pe cine știi,
treci peste cine vrei tu
și deschide odată ușa aia înainte să te reclam
pentru moartea unui pacient !
Avery !
Avery, e în regulă. Rezistă acolo, da ?
Introduceți codul de acces.
Avery.
Gata, poți să te oprești acum. O să-l preia altcineva.
Avery, uită-te la mine. Oprește-te.
Avery, e în regulă.
A fost... greu de la atacul armat încoace.
Mi-am pierdut niște prieteni atunci.
Înveți să privești altfel lucrurile.
De exemplu, încheiatul nasturilor. Nu poți să faci asta
cu cârlige, așa că
îi cumpăr lui Zack tricouri și hanorace.
Poate să se îmbrace singur cu ele ajutându-se de cârlige și picioare.
Îl ajut să se spele dimineața,
să se spele pe dinți și să se radă.
Mi-a luat ceva Mi-a luat ceva până am prins mișcarea,
dar acum învățat, secretul e în încheietură.
E târziu.
Credeam că o să am ceva noutăți până acum.
Și ce-i așa o nenorocire ? O să te duci în vizită la ea.
- Ea o să vină la tine. Doar iei avionul. - Putem să nu vorbim despre asta acum ?
Brațele devin cianotice.
Îmbinarea vaselor de sânge este bună.
O fi vreun cheag ?
Dacă nu putem să refacem fluxul sanguin o să pierdem brațul.
Imaginea. Avem imagine, dar nu și sunet.
Poftim ?
Dă-te la o parte.
Ceva noutăți ?
Ce e ? Spuneți-mi !
E posibil să fi apărut o complicație la un braț.
O complicație ?
A apărut un cheag
și acum încearcă să restabilească fluxul sanguin, dar...
Ar putea să-l piardă, nu-i așa ?
E mai bine cu un braț decât cu niciunul, nu ?
- Torres, ai nevoie de ajutor ? - Pot să țin eu acolo.
- Vrei să repar eu acolo ? - Lăsați-mă puțin.
- Sigur nu vrei să - Știu ce fac...
- Torres, vrei să repar eu aici ? - Lăsați-mă puțin.
Știu ce fac. Lăsați-mă puțin în pace. Tăceți odată !
Gata. Imagine și sunet. Cred.
Da !
Bună treabă!
Slavă Domnului !
Bravo ! Frumos lucrat !
Practic, descompunem cartilajul
la nivel celular și îl transformăm într-un lichid proteic.
Facem un suport care să țină lichidul,
apoi în punem în incubator și-l lăsăm să crească.
Acesta este incubatorul. Mai întâi vom pune traheea aici.
Apoi, după ce va crește suficient, o vom introduce
în abdomenul lui Lily, până va deveni mai rezistentă.
Adică o vom lăsa acolo câteva luni.
Apoi vom lua traheea cea nouă și o vom înlocui pe cea veche.
Unii ar putea să spună că un atac armat te demoralizează,
dar mă uit la rezidenți ca dr Karev
și la îndrumători ca dr Robbins,
și văd că au gândire inovativă, determinare.
Îi vezi cum revin la medicină.
Cum să nu te inspire așa ceva ?
Am imobilizat cele două segmente de intestin,
am pus copci
și
Gata ! Ca la carte. Am terminat într-o oră.
E timpul să închid.
A mers bine. Mary e dusă acum la reanimare.
Deci s-a terminat ?
S-a terminat.
Dumnezeule !
Vă mulțumesc ! Mulțumesc.
Vă mulțumesc !
Aceasta a fost
o operație pe care sunt fericită că am dus-o la capăt.
În seara asta...
Aș putea să-mi iau liber diseară,
să ies în oraș, poate să beau ceva.
Cine știe ?
Domnilor și doamnă, azi i-am redat brațele unui om.
Aș vrea să-mi amintesc că azi eu i-am redat brațele unui om,
iar voi doar m-ați ajutat.
Încă un rând pentru toată lumea, mai puțin pentru el.
Ce cămașă frumoasă ai !
- O ai de la magazinul giganților ? - Ați văzut cum i-a salvat brațul ?
Dar vreți să știți ceva ?
Ea mi-a instalat televizorul și nici acum nu se aude decât la un difuzor.
Va trebui să irig traheea
cu acest amestec de proteine de câteva ori pe zi,
în fiecare zi, în următoarele câteva săptămâni,
adică practic o să locuiesc aici, în spital
ca să mă asigur că iese cum trebuie.
Asta este prioritatea mea, să am grijă ca traheea să crească.
Acesta este obiectivul meu.
O să mănânc, respir și dorm numai pentru trahee în luna care urmează.
Dacă oamenii mă tratează altfel acum, după atac ?
Da, bineînțeles. De asta sunteți aici, să mă filmați, așa că...
Oamenilor le place să spună că am făcut ceva eroic,
dar nu a fost așa. Pur și simplu, asta trebuia să fac.
Cred că oamenilor le place să aibă un erou,
și
se simt mai bine gândindu-se că acolo, în mijlocul acelei orori,
a existat cineva deosebit care a făcut miracole medicale.
Dar... eu...
Eu nu am...
...acele puteri medicale magice.
- Eu am făcut doar ce - Cristina este o eroină...
...mai ales pentru mine,
pentru că, în realitate, nu foarte mulți chirurgi
ar fi putut face ce a făcut ea atunci.
- Dacă ați fi văzut... - Oprește-te.
- Dacă ați fi văzut - Oprește-te. Te rog.
Poți să te oprești odată ?
Putem să întrerupem ?
O lună mai târziu
Facem doar mici schimbări.
Lucrurile evoluează în permanență pe aici...
În bine.
Întotdeauna în bine.
Până la sfârșitul săptămânii, sistemul de securitate
de ultimă generație fusese scos din funcțiune.
Cum ai reușit? Ați pățit ceva?
Stai să te ajut.
Da, deja simte câte ceva
în partea superioară a noilor sale brațe. Uitați.
Înainte de a se recupera complet, Zack și-a făcut un tatuaj sub cel cu Nicole.
Nu-i rău, nu ?
Cel nou e cu "Mulțumesc"
Uitați, chiar aici.
De-abia se vede cicatricea acolo unde au pus tubul luna trecută.
Astăzi am venit să îmi coasă noua mea trahee în burtică.
Dr Karev îmi spune "incubatorul uman".
Mi-a trimis poze de la laborator, cu noua mea trahee.
Vedeți ? Aici.
A crescut mult.
Vedeți ? Și aici.
Mereu am zis că o să mă fac cântăreață de muzică rock când o să cresc mare,
dar acum cred că aș putea să mă fac și doctoriță.
Dr Karev e foarte mișto.
Ia priviți aici. Trahee făcută manual.
Orice ai face, să nu cumva să-mi strici traheea, da ?
Vorbesc serios.
Știu că te crezi vedetă rock,
dar abține-te de la pogo și de la salturi în mulțime.
Poți să te duci la turneul Lilith Fair,
dar fără băutură, droguri, fumat sau condus beată
și fără să-ți dai numărul unor tipi pe care nu-i cunoști.
Știi că am 9 ani, nu ?
După recuperare, Lily a fost rugată
să arate partea bună a întâmplărilor prin care a trecut
colegilor săi de clasa a IV-a.
Lily l-a adus pe dr Karev.
Nu prea-mi vine să cred.
Mai e foarte puțin până la plecarea în Africa.
Da, aș putea să spun că relația dintre noi e mai bună acum,
și că da, ne-am rezolvat problemele chiar dacă Arizona se mută în Africa.
Soluția a fost chiar foarte simplă. Plec și eu cu ea.
Dr Robbins si dr Torres și-au depus demisia în ziua următoare.
Ți-am adus alte flori, unele galbene astăzi.
Nu mă întreba de care sunt. Habar n-am.
Sunt drăguțe însă, așa ca tine.
Se întâmplă rar, dar uneori pacienții nu se mai trezesc din operație.
Există riscuri la fiecare operație.
În acest caz, pe tomografia postoperatorie
nu a apărut niciun semn de atac cerebral,
nicio hemoragie acută.
I-am făcut tomografie și RMN,
am încercat cu lichide, medicamente presoare.
Despre toate lucrurile astea trebuie să vorbesc azi cu Bill.
Mary a fost în comă de când am operat-o.
Nu există niciun semn de activitate cerebrală
și acum are septicemie.
Organele îi cedează.
În cel mai bun caz
își poate recupera unele funcții
și se trezește cu deficite majore, atât fiziologice, cât și mentale.
Dar șansele ca ea să se mai trezească...
Este greu să vezi pe cineva că supraviețuiește unui nebun înarmat,
pentru apoi să nu supraviețuiască după o operație simplă.
Trebuie să merg să-i spun lui Bill că a sosit momentul.
Trebuie să ia o decizie.
Trei zile mai târziu, Bill a ales să oprească
menținerea în viață în mod artificial a lui Mary.
Dr Bailey a refuzat să mai dea un interviu după aceea.
Bună !
Noi am trecut prin cel mai îngrozitor lucru care i se poate întâmpla cuiva.
Și am supraviețuit.
Așa că, acum, fiecare zi este un dar și fiecare dintre noi este norocos...
Norocos că este aici,
norocos că poate face ce știe cel mai bine
Nu-i rău, nu ?
...adică să salvăm vieți...
În fiecare zi...
Una câte una.
Ne-am vindecat...
că să putem continua să-i vindecăm pe alții.
Crezi că ai învățat ceva anume din toate astea ?
Să fii erou costă.
Traducerea și adaptarea: zanduka, BMC, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro